УХВАЛА

08 лютого 2021 року м. Одеса Справа №522/21904/20

Провадження 2/522/836/21

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кузнецової В.В.

за участю секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, відповідно до якого проситьвизнати майнові права на паркувальне машиномісце № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину майнових прав на паркувальне машиномісце № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , та визнати грошові кошти, коштовності та інше цінне майно, які набуті подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період зареєстрованого шлюбу та знаходяться на зберіганні в банківських установах, об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 11.12.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

21.12.2020 року позивач надала суду заяву про усунення недоліків та позовну заяву, відповідно до якої позивач просить визнати майнові права на паркувальне машиномісце № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та визната за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину майнових прав на паркувальне машиномісце № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 ; визнати грошові кошти, коштовності та інше цінне майно, які набуті подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період зареєстрованого шлюбу та знаходяться або знаходились на зберіганні в банківських установах, а саме: Акціонерний банк «Південний» (), Публічне акціонерне товариство «БАНК ВОСТОК» (ЄДРПОУ: 307123), Акціонерне товариство «Сбербанк» (), Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (), Публічне акціонерне товариство «ДІАМАНТБАНК» (), Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» (), об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З 21.12.2020 року по 31.12.2020 року суддя Кузнецова В.В. знаходилась у відпустці.

Ухвалою суду від 11.01.2021 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 08.02.2021 року.

05.02.2021 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Немерцалова Світлана Володимирівна звернулася до суду із заявою про закриття провадження у справі, оскільки на сьогоднішній день відсутній предмет спору у даній справі, а також, що між сторонами відсутній спір щодо будь-якого іншого майна, крім того спору, що вже розглядається у Одеському апеляційному суді по справі № 522/11313/16.

08.02.2021 року позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, але 05.02.2021 року звернулася до суду із заявою про відкладення розгляду справи, посилаючись на ту обставину, що їй потрібен час для укладання договору з адвокатом для представництва її інтересів, а також з метою отримання всіх відповідей з банків.

У даному випадку суд не вбачає підстав для відкладення підготовчого засідання та також не приймає заяву позивача про відкладення розгляду справи, оскільки як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом 07.12.2020 року, а підготовче судове засідання було призначене на 08.02.2021 року. Таким чином, на переконання суду, у позивача було достатньо часу для укладання договору з адвокатом. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач з запитами до банків звернулася лише 08.12.2020 року, вже після звернення до суду з даним позовом. Також, вбачається, що інформація, яку позивач просить надати їй відноситься до банківської таємниці.

Представник відповідача 08.02.2021 року надала суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника відповідача, та зазначила, що просить закрити провадження по справі.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, вирішуючи вищевказану заяву представника відповідача, суд виходить з наступного.

З позовної заяви вбачається, що обґрунтовуючи позовну заяву позивач вказує, що довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується, що станом на сьогодні паркувальне машиномісце № НОМЕР_1 за адресою, АДРЕСА_3 , арештовано, однак право власності на вказаний об`єкт за ОСОБА_2 не зареєстровано, про що свідчить відсутність реєстраційного номеру майна.

Крім того, позивач вказує, що рішенням суду по цивільній справі № 522/11313/16 їй було відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо визнання права власності на паркувальне місце АДРЕСА_4 з огляду на те, що право власності на вказаний об`єкт не було зареєстровано.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 18.06.2019 року задоволено частково позов ОСОБА_1 та суд вирішив визнати за ОСОБА_1 у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 191,8 кв.м.; визнати за ОСОБА_2 у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 191,8 кв.м.; залишити у власності та фактичному користуванні ОСОБА_1 автомобіль марки Honda Civic 5D Executive 2010 року випуску, р/н НОМЕР_2 , у задоволенні решти позовних вимог відмовив. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково та визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку у складеному капіталі ПОВНОГО ТОВАРИСТВА «ЛОМБАРД ПРЕМІУМ» ВЕЛІЧКО ОЛЕКСАНДР ВІКТОРОВИЧ І КОМПАНІЯ» () у сумі 920 000 (дев?ятсот двадцять тисяч) гривень.; визнано у порядку розподілу спільного майна подружжя за ОСОБА_2 право власності на автомобіль SUBARU FORESTER, білого кольору, 2014 р.в., дата першої реєстрації 18.12.2014р., реєстраційний номер НОМЕР_3 , у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Виходячи зі змісту вказаного рішення суду однією з вимог ОСОБА_1 є визнання за нею права власності на 2/3 частини паркувального місця № НОМЕР_1 , розташованого в гаражі-паркінгу за адресою: АДРЕСА_3 .

Зазначене рішення суду не набрало законної сили, оскільки як вбачається з наданої представником відповідача роздруківки з Сайту судової влади у справі відкрито апеляційне провадження та судове засідання призначено на 27.05.2021 року.

Відповідно до п.4 ч.1. статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про можливість залишення вищевказаного позову без розгляду, відповідно до п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України в частині позовних вимог про визнання майнових прав на паркувальне машиномісце № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частину майнових прав на паркувальне машиномісце № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

Як вбачається з позовної заяви позивач також просить визнати грошові кошти, коштовності та інше цінне майно, які набуті подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період зареєстрованого шлюбу та знаходяться або знаходились на зберіганні в банківських установах, а саме: Акціонерний банк «Південний» (), Публічне акціонерне товариство «БАНК ВОСТОК» (ЄДРПОУ: 307123), Акціонерне товариство «Сбербанк» (), Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (), Публічне акціонерне товариство «ДІАМАНТБАНК» (), Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» (), об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77 - 80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено у частині 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу позивач зобов`язаний довести в судовому засіданні ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а відповідачі - ті обставини, на які вони посилалися як на заперечення проти позову.

Відповідно до ч.1,3 статті 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Жодних доказів щодо наявності будь-яких вкладів чи коштовностей позивач не надає, більш того позивачкою не надано жодних клопотань про витребування доказів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Верховний суд зауважив, що поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. КЦС зазначив, що відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява представника відповідача про закриття провадження у справі підлягає частковому задоволенню, а саме позовні вимоги про визнання майнових прав на паркувальне машиномісце № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частину майнових прав на паркувальне машиномісце № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , суд вважає за необхідне залишити без розгляду, та закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання грошових коштів, коштовностей та інше цінне майно, які набуті подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період зареєстрованого шлюбу та знаходяться або знаходились на зберіганні в банківських установах, а саме: Акціонерний банк «Південний» (), Публічне акціонерне товариство «БАНК ВОСТОК» (ЄДРПОУ: 307123), Акціонерне товариство «Сбербанк» (), Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (), Публічне акціонерне товариство «ДІАМАНТБАНК» (), Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» (), об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне.

Керуючись ст.ст. 255, 257, 258-260, 352-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Немерцалової Світлани Володимирівни про закриття провадження у справі задовольнити частково.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про поділ спільного майна подружжя в частині позовних вимог про визнання майнових прав на паркувальне машиномісце № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частину майнових прав на паркувальне машиномісце № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 залишити без розгляду.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про поділ спільного майна подружжя в частині позовних вимог про визнання грошових коштів, коштовностей та інше цінне майно, які набуті подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період зареєстрованого шлюбу та знаходяться або знаходились на зберіганні в банківських установах, а саме: Акціонерний банк «Південний» (), Публічне акціонерне товариство «БАНК ВОСТОК» (ЄДРПОУ: 307123), Акціонерне товариство «Сбербанк» (), Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (), Публічне акціонерне товариство «ДІАМАНТБАНК» (), Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» (), об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м.Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений та підписаний суддею 09 лютого 2021 року.

Суддя В.В. Кузнецова