Справа № 589/2114/19
Провадження № 2/589/42/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Лєвші С.Л.,

з участю секретаря судового засідання Товпиги А.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1

- про поділ майна подружжя та стягнення компенсації за частку в майні подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2019 року ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Островська Ганна Вікторівна, звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та стягнення компенсації за частку в майні подружжя. В подальшому, 11 березня 2020 року, від частини позовних вимог позивач відмовилася, та просила стягнути компенсацію в розмірі 73061 грн 44 коп. вартості 1/2 частини транспортного засобу «NISSAN Primastar», пасажирський, червоного кольору, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 (на даний час номерний знак НОМЕР_2 ), а також судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп. та 1080 грн, витрати за проведення експертизи 700 грн 00 коп. та витрати за надану правничу допомогу.

Свої вимоги мотивує тим, що під час перебування у шлюбі, а саме, 11 серпня 2015 року сторонами на спільні кошти був придбаний транспортний засіб «Nissan Primastar», пасажирський, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 (на даний час номерний знак НОМЕР_2 ), за 10000 доларів США.

24 травня 2018 року вищевказаний автомобіль був проданий відповідачем за 8000 доларів США. Відповідач обіцяв частину коштів надати позивачу, а іншу частину коштів надати для оплати навчання сина сторін ОСОБА_4 у Республіці Польща.

В подальшому, рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленого 7 лютого 2019 року шлюб між сторонами був розірваний.

У зв`язку з тим, що відповідач використав кошти від проданого автомобіля не на спільні інтереси сім`ї, а розпорядився ними на власний розсуд, позивач просить стягнути з відповідача компенсацію в сумі 73061 грн 44 коп., що складає 1/2 частину вартості проданого спільного автомобіля.

05 серпня 2019 року від відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому позов не визнає. В обґрунтування цього відзиву зазначив, що 11 серпня 2015 року за кошти сім`ї було придбано автомобіль «NISSAN Primastar», 2003 року випуску. В подальшому, в зв`язку з тим, що сім`ї необхідні були грошові кошти для навчання дитини, яка на той час навчалась в Республіці Польща, а також, у зв`язку з тим, що автомобіль потребував капітального ремонту, який недоцільно було проводити, за спільної домовленості між позивачем та відповідачем, автомобіль, 24 травня 2018 року продали, про що було укладено письмово договір купівлі-продажу транспортного засобу №5945/2018/954632 за 70000 гривень. Грошові кошти отримані від продажу автомобіля зберігались вдома і були витрачені на потреби сім`ї та лікування відповідача. (а.с. 47, 48)

В судове засідання позивач ОСОБА_3 та її представник адвокат Островська Г.В. не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлені. Адвокатом Островською Г.В. подана заява, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності її та позивача. Крім того, в заяві зазначено, що позивач на час проведення державної реєстрації договору купівлі-продажу транспортного засобу в адміністративному центрі РЦС МВС, а саме 24.05.2018, перебувала за межами України та не знала і не могла бути присутньою, при цьому, надавати письмову чи усну згоду на відчуження транспортного засобу. Відповідач вчинив відчуження майна без згоди співвласника, кошти витратив ні в інтересах сім`ї. Про продаж автомобіля позивачу стало відомо лише після розірвання шлюбу.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позов не визнав та пояснив, що у 2016-2017 роках у сім`ї були фінансові проблеми, які стосувалися спільної дитини сторін ОСОБА_4 , а саме вирішувалося питання щодо оплати навчання сина у Республіці Польща. У зв`язку з чим, відповідач отримав позику у товариша ОСОБА_5 в сумі 1000 Євро. У травні 2018 року сім`єю вирішено було продати автомобіль «NISSAN Primastar». Автомобіль був проданий за 70000 гривень, після продажу 30000 гривень відповідач віддав ОСОБА_5 в рахунок повного погашення боргу, решту 40000 гривень поклав вдома для спільного користування з дружиною. 01.06.2018 внаслідок отримання травми відповідач потрапив на стаціонарне лікування до лікарні, де перебував майже до кінця місяця. ОСОБА_3 спочатку приходила до лікарні, допомагала у лікуванні, а через тиждень поїхала до Польщі. Автомобіль «NISSAN Primastar» був придбаний за кошти сім`ї і для потреб сім`ї.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 , зазначила, що позов не визнає. Пояснила, що 24 травня 2018 року, дата, коли було продано автомобіль сім`ї «NISSAN Primastar», позивач не перебувала за межами України. Крім того, коли відповідач потрапив до лікарні, позивач перший тиждень допомагала йому та приходила до відповідача у лікарню. Відповідач перебував на стаціонарному лікуванні до 29.06.2018. Позивач не ставить питання щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля. А також, з боку позивача не надано жодного доказу, що позивач була необізнана про те коли і за які кошти продано автомобіль. Квитанції про витрати під час лікування відповідача не збирали, оскільки в цьому на той час не було потреби.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №1 від 09.01.2019, вбачається, що між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , зареєстрований шлюб 13 липня 2001 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №187. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_7 .(а.с.8)

Із свідоцтва про народження, серія НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції Сумської області, вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в книзі записів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис №540. Батьками дитини є: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_3 . (а.с.9)

Із заочного рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленого 07 лютого 2019 року, вбачається, що розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який був зареєстрований 13 липня 2001 року відділом реєстрації громадянського стакну Шосткинського міського управління юстиції, актовий запис №187. (а.с.17)

Із довідки виданої Житлово-експлуатаційною дільницею №1 10 травня 2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Склад родини: дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 (а.с. 14)

Із довідки №9/2017 про прийняття до школи виданої 05 червня 2017 року Спілкою старших шкіл середньої освіти м. Полчин-Здруй Західнопоморського воєводства, вбачається, що ОСОБА_8 у 2017/2018 навчальному році є учнем першого класу місцевого загальноосвітнього ліцею ім. Ст.Сташиця. Навчання у школі триває три роки. Школа надає платне житло та харчування в шкільному гуртожитку та дитячому будинку відпочинку. (а.с. 15, 16)

Із висновку №037 експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу складеного судовим експертом Петрик О.І. 15 травня 2019 року, вбачається, що ринкова вартість автомобіля «NISSAN Primastar», реєстр. № НОМЕР_2 станом на 24 травня 2018 року, згідно вихідних даних наданих замовником, становила 156123, 44 грн. (а.с. 25-27)

Як вбачається з Договору купівлі-продажу №5945/2018/954632 транспортного засобу від 24.05.2018, ОСОБА_1 продав ОСОБА_9 транспортний засіб марки «NISSAN Primastar», номер кузова НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 . За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 70000 гривень 00 копійок. (а.с.51)

З листка непрацездатності, серія АДЕ №592657, виданого Комунальним закладом «Шосткинська центральна районна лікарня» 29 червня 2018 року ОСОБА_1 , вбачається, що останній перебував на стаціонарному лікуванні з 01.06.2018 по 22.07.2018. (а.с.53)

З довідки №71 виданої Комунальним некомерційним підприємством «Шосткинська центральна районна лікарня» 25 липня 2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в Шосткинському травматологічному відділенні з 01.06.2018 по 29.06.2018. (а.с.54)

В судовому засіданні, 30 вересня 2020 року, свідок ОСОБА_10 показала, що відповідач є її сином, а позивач колишня невістка. Близько двох років тому, син ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з травмою ноги, свідок його доглядала. ОСОБА_3 , яка була йому дружиною на той час, догляду за ним не здійснювала. Що стосується спірного автомобіля, то його було продано за 70000 грн до того часу, як ОСОБА_1 потрапив до лікарні. На час продажу автомобіля між позивачем і відповідачем були сімейні відносини. ОСОБА_3 знала, що спірний автомобіль проданий, вона була головою у сім`ї. Отримані від продажу автомобіля гроші тратили на навчання сина сторін, онука свідка ОСОБА_4 .

В судовому засіданні, 30 вересня 2020 року, свідок ОСОБА_5 показав, що підтримує дружні відносини із ОСОБА_1 близько 20 років, є спільні хоббі. У 2016 році ОСОБА_1 позичав у нього 1000 Євро, які необхідні були для навчання сина позивача та відповідача ОСОБА_11 . В подальшому у 2018 році ОСОБА_1 продав автомобіль «NISSAN» за 70000 грн, із яких 30000 грн віддав в рахунок погашення позики.

Згідно із ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного кодексу України (далі СК України) та статтею 372 ЦК України.

Статтею 57 СК України визначено підстави існування права особистої приватної власності дружини та чоловіка на майно, в тому числі і те, яке набуто під час шлюбу. Зокрема, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте до шлюбу; майно, набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали особисто одному з подружжя, тощо. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно набуте за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою власністю.

Згідно із положенням ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на майно зареєстровано лише за одним з подружжя.

Згідно із частиною третьою статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України).

У пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

Крім того, відповідно до ст. 90 СК України, дружина, чоловік взаємно зобов`язані брати участь у витратах, пов`язаних із хворобою або каліцтвом другого з подружжя.

Тобто, відшкодування витрат на лікування не є утриманням та не обумовлюється наявністю чи відсутністю працездатності, підстави позбавлення чи припинення передбаченого ст. 90 СК України обов`язку подружжя законом не передбачено.

Так, автомобіль «NISSAN Primastar», номер кузова НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 (на даний час номерний знак НОМЕР_2 ) було придбано 11 серпня 2015 року подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за кошти сім`ї і для потреб сім`ї, тобто автомобіль є сумісною власністю подружжя. В подальшому, 24 травня 2018 року автомобіль було продано за 70000 гривень (договір купівлі-продажу). Гроші отримані від продажу автомобіля було витрачено на потреби сім`ї, а саме, на погашення позики 30000 гривень, решта на навчання сина ОСОБА_11 у Республіці Польща та лікування відповідача. Як купівля, так і продаж автомобіля відбувалось у період, коли сторони перебували у шлюбі та підтримували шлюбні відносини, вели спільне господарство та мали спільний сімейний бюджет.

В судовому засіданні не було встановлено, що відповідач укладаючи договір купівлі-продажу транспортного засобу від 24 травня 2018 року здійснив його відчуження та використав майно на свій розсуд проти волі іншого з подружжя, без її згоди, не в інтересах сім`ї та не на її потреби, оскільки доказів такого стороною позивача суду не надано.

Суд не бере до уваги висновок №037 експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу складений 15 травня 2019 року, оскільки договір купівлі-продажу транспортного засобу від 24 травня 2018 року був укладений в письмовій формі у Сервісному центрі МВС України та в присутності адміністратора цього центру, тобто виконано необхідні умови для дійсності такого договору, а тому відсутні підставі ставити під сумнів вартість транспортного засобу, яка зазначена у цьому договорі.

Підсумовуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем ОСОБА_3 не було належним чином доведено, що вона була не обізнана про продаж спільного автомобіля, і кошти від його продажу відповідачем витрачено не на потреби сім`ї, а розпорядився ними на власний розсуд.

Керуючись ст. 57, 60, 61, 63, 65, 69-72, 90 СК України, ст. 368, 372 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та стягнення компенсації за частку в майні подружжя - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 08 лютого 2021 року.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша