Справа № 538/100/21
Провадження по справі № 2/538/132/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Зуб Т.О.,

за участю секретар судового засідання Криворучко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Лохвиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що 05.08.2015 року рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області між ним та ОСОБА_2 розірвано шлюб. Від цього шлюбу мають двох доньок: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час проживають позивачем та знаходяться на його утриманні. Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 16.12.2020 року визначено місце проживання дітей разом з батьком- ОСОБА_1 . На теперішній час питання про утримання дітей у добровільному порядку не вирішено. ОСОБА_2 інших осіб на утриманні не має, є працездатною, отримує дохід, а тому вважає остання може сплачувати аліменти на утримання дітей.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову, і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 26.01.2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання (а.с. 15).

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 19).

Відповідач ОСОБА_2 через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 18).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також в інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 05.08.2015 року був розірваний. Від вказаного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9). Відповідно до свідоцтв про народження, відповідач ОСОБА_2 є матір`ю дітей. Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 16.12.2020 року визначено місце проживання дітей разом з батьком- ОСОБА_1 (а.с. 6-8). Згідно довідки № 2836 від 17.12.2020 року, виданою Заводською міською радою Лохвицького району Полтавської області ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за реєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Як зазначає ОСОБА_1 , відповідач інших осіб на утриманні не має, є працездатною, отримує дохід, але допомоги на утримання дітей не надає, у зв`язку з чим у нього склалося тяжке матеріальне становище, оскільки він несе витрати, пов`язані з утриманням дітей.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України, встановлено порядок визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи вищевказане та визнання відповідачкою позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 , будучи матір`ю доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язана утримувати їх, надавати необхідну матеріальну допомогу у вигляді аліментів, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, що передбачено також ч. 1 ст. 191 СК України.

Крім того, оскільки позивачі по даній категорії справ звільняються від сплати судового збору при подачі позову, то судовий збір у розмірі 908,00грн. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави

Згідно ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 75, 79, 80 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 12, 19, 77, 81, 258, 259, 263, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Червонозаводське, Лохвицького району, Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з 21.01.2021 року.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.О. Зуб