Справа № 128/2672/21
Провадження № 2/127/4691/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2021 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суду з позовом до акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Позов мотивовано тим, що 17.01.2020 року близько 8 год. 30 хв. в с. Стриржівка Коростишівського р-н. Житомирської обл. відбулось ДТП, у якій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen LT 46», р.н.з. НОМЕР_1 , не впорався з керуванням та виїхавши на зустрічну смугу руху допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen TOURAN», р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження. За фактом вищевказаного ДТП слідчим Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області Горбовим Ю.О. було відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000034 від 17.01.2020р. За результатами розслідування кримінального провадження органом досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000034 складено та затверджено Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 . Станом на сьогодні, справа № 935/131/20 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України розглядається у Коростишівському районному суді Житомирської області. Як вбачається зі змісту обвинувального акту, внаслідок вказаної дорожньо- транспортної пригоди, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, забою головного мозку середнього ступеня тяжкості, підвертлюгованого перелому стегнової кістки справа, які відносяться до середнього ступеню тілесних ушкоджень. Згідно із Випискою із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 № 1871, останньому діагностовано: закриту черепно-мозкову травму, лінійний перелом латеральної стінки основної пазухи проксимального відділу правової стегнової кістки зі зміщенням фрагментів, гострий рино-синусит, перелом комірки соскоподібного відростка праворуч, лінійний перелом латеральної стінки основної пазухи ліворуч, після травматичний розрив барабанної перетинки праворуч. Як вбачається із змісту висновку експерта судового-медичної експертизи відносно ОСОБА_1 № 626, закритий перелом правої стегнової кістки потягнув за собою тривалий розлад здоров`я, тілесні ушкодження у потерпілого у ДТП відносяться до категорії середнього ступеню важкості. Тілесні ушкодження виникли від дії твердого тупого з обмеженою контактуючою поверхнею предметів та могли виникнути в термін та при обставинах події, що відбулась 17.01.2020 року. Порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 1.10., 10.1., 11.3, 12.1. Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку зі створенням аварійної обстановки та виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди з наслідками. Позивач ОСОБА_1 є особою, якій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоду здоров`ю. Так, Позивачу заподіяна: шкода, пов`язана з лікуванням, шкода пов`язана з тимчасовою втратою працездатності, моральна шкода. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 , що керував транспортним засобом марки «Volkswagen LT 46», р.н.з. НОМЕР_1 , на дату дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" (приватне), поліс № А06386243. У зв`язку із цим, АТ «СГ`ТАС» (приватне), як страховик, є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він повинен виплатити страхове відшкодування, замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. У відповідь на Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 05.04.2020 року, Заяв про виплату страхового відшкодування пов`язаного із витратами на лікування, із тимчасовою втратою працездатності та моральною шкодою від 05.05.2020 року, Відповідач своїм листом від 22.04.2021 року за вих. № 591 повідомив про припинення розгляду справи до винесення судом рішення по кримінальній справи. Із наданих медичних документів вбачається, що ОСОБА_1 , внаслідок отриманих тілесних ушкоджень в ДТП, знаходився на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Горбачевського» Житомирської обласної ради з 23.01.2020 року по 07.02.2020 року. Протягом зазначеного періоду лікування, Позивач, поніс витрати у розмірі 26 754, 13 грн., що підтверджується: Квитанціями, Рахунком на оплату № 11 від 27.01.2020р., Фіскальними чеками, Товарним чеком № 21 від 27.01.2020р. ОСОБА_1 , станом на дату ДТП, був працевлаштованим за трудовим договором у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , на посаді водія, експедитора. Середня місячна заробітна плата за період з липня 2019 року по грудень 2019 року складала 4400грн. що підтверджується Довідкою про доходи від 04.05.2020р. № 1, наданою ФОП ОСОБА_4 . Як вбачається із Довідки про тимчасову втрату працездатності в ДТП ОСОБА_1 , був тимчасово непрацездатний з 23.01.2020року по 07.02.2020 рік - 15 днів (з розрахунку 4400,00 грн. + 4400, 00грн. = 8 800, 00 / 42 роб. дні = 209, 52 грн.) Враховуючи вищезазначене, Відповідач має здійснити страхове відшкодування, пов`язане із тимчасовою втратою працездатності Позивачем у розмірі 3142, 85грн. (з розрахунку 15 днів х 209, 52 грн. = 3 142, 85 грн.). Отже, Відповідач зобов`язаний виплатити Позивачу, страхове відшкодування, в порядку пункту 25 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», у розмірі 3 142, 85 грн. Оскільки, страхова виплата за шкоду, заподіяна здоров`ю становить 29 896, 98 грн., то Відповідач має здійснити виплату страхового відшкодування, заподіяної моральної шкоди Позивачу у розмірі 1 494, 85 грн. (з розрахунку 26 754, 13 +3 142, 85 грн. х 5%=1 494, 85 грн.). Просить стягнути з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) (Ідентифікаційний код юридичної особи - 30115243) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ): 26 754,13 грн. - страхове відшкодування понесених ОСОБА_1 витрат на лікування; 3 142, 85 грн. - страхове відшкодування, пов`язане із тимчасовою втратою працездатності; 1 494, 85 грн. - страхове відшкодування, пов`язане із моральною шкодою.

Ухвалою суду від 21.10.2021року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився з не відомих суду причин, згідно поданого відзиву, просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 17.01.2020 року близько 8 год. 30 хв. в с. Стриржівка Коростишівського р-н. Житомирської обл. відбулось ДТП, у якій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen LT 46», р.н.з. НОМЕР_1 , не впорався з керуванням та виїхавши на зустрічну смугу руху допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen TOURAN», р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження.

За фактом вищевказаного ДТП слідчим Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області Горбовим Ю.О. було відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000034 від 17.01.2020р. За результатами розслідування кримінального провадження органом досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000034 складено та затверджено Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 . Станом на сьогодні, справа № 935/131/20 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України розглядається у Коростишівському районному суді Житомирської області.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту, внаслідок вказаної дорожньо- транспортної пригоди, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, забою головного мозку середнього ступеня тяжкості, підвертлюгованого перелому стегнової кістки справа, які відносяться до середнього ступеню тілесних ушкоджень.

Згідно із Випискою із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 № 1871, останньому діагностовано: закриту черепно-мозкову травму, лінійний перелом латеральної стінки основної пазухи проксимального відділу правової стегнової кістки зі зміщенням фрагментів, гострий рино-синусит, перелом комірки соскоподібного відростка праворуч, лінійний перелом латеральної стінки основної пазухи ліворуч, після травматичний розрив барабанної перетинки праворуч.

Як вбачається із змісту висновку експерта судового-медичної експертизи відносно ОСОБА_1 № 626, закритий перелом правої стегнової кістки потягнув за собою тривалий розлад здоров`я, тілесні ушкодження у потерпілого у ДТП відносяться до категорії середнього ступеню важкості. Тілесні ушкодження виникли від дії твердого тупого з обмеженою контактуючою поверхнею предметів та могли виникнути в термін та при обставинах події, що відбулась 17.01.2020 року.

Порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 1.10., 10.1., 11.3, 12.1. Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку зі створенням аварійної обстановки та виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди з наслідками.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 , що керував транспортним засобом марки «Volkswagen LT 46», р.н.з. НОМЕР_1 , на дату дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" (приватне), поліс № А06386243.

У відповідності до ч. 2, 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або -тримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. З Закону України «ОСЦПВВНТЗ» - метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно із ст. 6 Закону України «ОСЦПВВНТЗ» - страховим випадком є дорожньо- транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 22 Закону України «ОСЦПВВНТЗ» - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із п.23.1. ст.. 23 Закону України «ОСЦПВВНТЗ» - шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. 8 Постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», судам роз`яснено, що розглядаючи спори про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодування завданої шкоди виникає у особи, що її завдала, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1188 ЦК України, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Таким чином, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Volkswagen LT 46», р.н.з. НОМЕР_1 , настає незалежно від його вини.

Вказані обставини відповідачем належними доказами не спростовані, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування даного позову в частині питань чи мали місце винні дії цього водія ОСОБА_3 , факт завдання шкоди позивачу, наявність причинного зв`язку між винними діями, пов`язаними з порушенням вимог ПДР України, цим водієм і завданням шкоди позивачу. Вказаними протиправними діями позивачу було завдано матеріальної шкоди і моральної.

Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Згідно з ч. 1 ст. 990 Цивільного Кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до статті 1 ЗУ «Про страхування» страхування - це вид цивільно - правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

Відповідно до статті 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності наземних транспортних засобів» метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

У відповідності до ст. 22, 23 Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання і відшкодування, подає страховику Заяву про страхове відшкодування, відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ».

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Системний аналіз норм свідчить, що: головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини; перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів підвищеної небезпеки; законодавство не встановлює таку підставу для звільнення від відповідальності власника джерела підвищеної небезпеки як відсутність вини або недоведеність вини; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела; незалежно від вини фізичної особи, завдана нею шкода відшкодовується, якщо шкоду завдано ушкодженням здоров`я, життю внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відтак, відсутність вини або недоведеність вини водія транспортного засобу не звільняє його та страховика від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, оскільки особа, яка завдала шкоду джерелом підвищеної небезпеки, відповідає також за випадкове, тобто безвинне завдання.

Суд наголошує, що у даному випадку, виходячи з приписів статей 1187, 1193 УК України, навіть встановлення обставин наявності або відсутності вини потерпілого у ДТП не можуть впливати на звільнення відповідача від відповідальності щодо відшкодування шкоди; відповідачем не зазначено про наявність підстав для звільнення їх від відповідальності у зв`язку із тим, що завдання шкоди сталося внаслідок обставин непереборної сили або умислу потерпілого.

Суд відмічає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Оскільки, цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом порядку.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону).

У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів (пункт 24.1 статті 24 Закону).

Положеннями статтей 35, 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до частини п`ятої статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки, так і ті, що завдали шкоди внаслідок необережності.

Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 263 ЦК України непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за таких умов подія.

Непереборна сила - це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювача шкоди, а й для інших осіб при досягненому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачем шкоди; завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювача шкоди.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція винуватості заподіювача шкоди.

Вказані правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 05.06.2019 у справі № 466/4412/15-ц, від 15.08.2019 у справі № 756/16649/13-ц, від 02.10.2019 у справі № 447/2438/16-ц, від 11.12.2019 у справі № 601/1304/15-ц та 28.10.2020 у справі № 445/370/19.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що шкоди потерпілому завдано внаслідок непереборної сили або умислу самого потерпілого.

В силу ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату в межах страхової суми.

Висновок суду з даного питання відповідає позиції Верховного суду наведений у постанові від 01.09.2020 року у справі 357/6237/19ц.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, аналіз їх застосування, наведений, зокрема, у правових позиціях Верховного Суду, відповідно до яких володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини; перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки, так і ті, що завдали шкоди внаслідок необережності.

У зв`язку з цим шкода у зв`язку з лікуванням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає стягненню із відповідача як страховика завдавача шкоди на користь позивача.

Із наданих медичних документів вбачається, що ОСОБА_1 , внаслідок отриманих тілесних ушкоджень в ДТП, знаходився на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Горбачевського» Житомирської обласної ради з 23.01.2020 року по 07.02.2020 року.

Протягом зазначеного періоду лікування, Позивач, поніс витрати у розмірі 26 754, 13 грн., що підтверджується: Квитанціями, Рахунком на оплату № 11 від 27.01.2020р., Фіскальними чеками, Товарним чеком № 21 від 27.01.2020р.

Відповідач не надав суду доказів вчинення ним визначених ст. 34 Закону № 1961-VI дій щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування, тому зазначені позивачем витрати суд вважає обґрунтованими.

Відповідно до статті 25 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності.

Судом встановлено, ОСОБА_1 , станом на дату ДТП, був працевлаштованим за трудовим договором у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , на посаді водія, експедитора.

Середня місячна заробітна плата за період з липня 2019 року по грудень 2019 року складала 4400грн. що підтверджується Довідкою про доходи від 04.05.2020р. № 1, наданою ФОП ОСОБА_4 .

Як вбачається із Довідки про тимчасову втрату працездатності в ДТП ОСОБА_1 , був тимчасово непрацездатний з 23.01.2020року по 07.02.2020 рік - 15 днів (з розрахунку 4400,00 грн. + 4400, 00грн. = 8 800, 00 / 42 роб. дні = 209, 52 грн.) Враховуючи вищезазначене, Відповідач має здійснити страхове відшкодування, пов`язане із тимчасовою втратою працездатності Позивачем у розмірі 3 142, 85 грн. (з розрахунку 15 днів х 209, 52 грн. = 3 142, 85 грн.).

Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком розміру страхового відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, у зв`язку з чим в цій частині позовних вимог позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

В силу вимог статті 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Оскільки, страхова виплата за шкоду, заподіяна здоров`ю становить 29 896, 98 грн., то відповідач має здійснити виплату страхового відшкодування, заподіяної моральної шкоди Позивачу у розмірі 1 494, 85 грн. (з розрахунку 26 754, 13 +3 142, 85 грн. х 5%=1 494, 85 грн.).

Відповідно до вимог ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, а позивач звільнений від сплати судового збору, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 908,00 грн судового збору.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 23, 1167, 1187 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності наземних транспортних засобів», керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263- 265, 352, 354 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) 31391,83грн. у відшкодування шкоди завданої ушкодженням здоров`я, з яких:

-26 754,13 грн. понесені витрати на лікування;

-3 142, 85 грн. - страхове відшкодування, пов`язане із тимчасовою втратою працездатності;

-1 494, 85 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) () на користь держави 908,00грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 03.12.2021року.

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 .

Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (приватне), м. Вінниця, вул. Брацлавська, 62, .

СУДДЯ