Ухвала

02 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 128/3267/19

провадження № 61-500ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариста «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 21 грудня 2020 року у справі за позовом акціонерного товариста «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 та приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Надольська Тамара Петрівна, про відновлення відомостей у Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо обтяження житлового будинку та земельної ділянки, звернення стягнення на заставне майно,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року акціонерне товаристо «Райффайзен Банк Аваль» (далі -

АТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з вищезазначеним позовом.

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області

від 01 вересня 2020 року у задоволенні позову АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про відновлення відомостей у Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та звернення стягнення на заставне майно, треті особи: приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Надольська Т. П. та

ОСОБА_2 , відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 12 грудня 2019 року, а саме знято арешт з:

житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею: 229,4 кв. м, житловою площею: 156,1 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельної ділянки, площею 0,2283 га, кадастровий номер: :03:001:0053, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21 грудня 2020 року апеляційну скаргу АТ «Райффайзен Банк Аваль» на заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 01 вересня 2020 року у справі за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу

Надольська Т. П. та ОСОБА_2 , про відновлення відомостей у Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо обтяження житлового будинку та земельної ділянки, звернення стягнення на заставне майно повернуто скаржнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що станом на 21 грудня 2020 року представник позивача не виконав вимоги ухвал Вінницького апеляційного суду від 12 листопада 2020 року та 13 листопада 2020 року щодо доплати судового збору за подання апеляційної скарги та надання документів, що підтверджують повноваження представника, а саме - свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Зазначені ухвали було отримано АТ «Райффайзен Банк Аваль» 16 листопада 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню.

У січні 2021 року засобами поштового зв`язку АТ «Райффайзен Банк Аваль» подало касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду

від 21 грудня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Представник позивача - Свиридов І. Б. стверджує, що ухвали Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року та 13 листопада 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху на адресу АТ «Райффайзен Банк Аваль» не надходили. Разом з цим, представником було надано довіреність на представництво інтересів АТ «Райффайзен Банк Аваль» у суді, однак апеляційний суд, діючи формально, зазначив про необхідність надання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги визначені у статті 356 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 357, частини третьої статі 185 ЦПК України апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору після залишення її без руху, ненадання документів, що підтверджують представництво у суді, та неусунення у встановлений судом строк вищевказаних недоліків, вважається неподаною та повертається особі, яка подає скаргу.

За приписами частини другої статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною шостою статті 357 ЦПК України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 листопада 2020 року апеляційну скаргу АТ «Райффайзен Банк Аваль» на заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 01 вересня 2020 року залишено без руху у зв`язку з необхідністю сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі, а ухвалою Вінницького апеляційного суду

від 13 листопада 2020 року апеляційну скаргу АТ «Райффайзен Банк Аваль» на заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області

від 01 вересня 2020 року залишено без руху для надання підтвердження повноважень представника заявника.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

за подання апеляційної скарги на рішення суду необхідно сплатити судовий збір, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи те, що при поданні позовної заяви до суду першої інстанції судовий збір було сплачено у розмірі 3 842 грн, то при поданні апеляційної скарги необхідно було сплатити судовий збір у розмір 5 763 грн.

Зважаючи на те, що заявником було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2881 грн 50 коп., то потрібно було доплатити судовий збір у такому ж розмірі - 2881 грн 50 коп. за реквізитами, вказаними в ухвалі Вінницького апеляційного суду від 12 листопада 2020 року.

Апеляційним судом встановлено, що 16 листопада 2020 року позивач отримав ухвали апеляційного суду від 12 листопада 2020 року

та 13 листопада 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвали Вінницького апеляційного суду від 12 листопада 2020 року

оприлюднено 16 листопада 2020 року та від 13 листопада 2020 року оприлюднено 17 листопада 2020 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Водночас колегія суддів зазначає, що за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі

№ 921/6/18).

Вказане узгоджується із висновком, висловленим Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 639/4278/16-а та 15 січня 2021 року у справі № 756/8164/19.

Окрім того, слід зазначити, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (частина третя статті 27 ЦПК України).

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Принцип юридичної визначеності, як складова частина конституційного принципу верховенства права, зобов`язує скаржника самостійно цікавитися перебігом розгляду його скарги в суді апеляційної інстанції. Тривала відсутність такого інтересу з боку скаржника свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом на апеляцію.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною сьомою статті 185, частиною другою статті 357 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Встановивши, що представник позивача не усунув у встановлений судом строк недоліки, визначені в ухвалі Вінницького апеляційного суду

від 12 листопада 2020 року не надав документ на підтвердження сплати судового збору, суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув апеляційну скаргу заявнику.

З огляду на вищенаведене, доводи касаційної скарги зв`язку АТ «Райффайзен Банк Аваль» є безпідставними, висновків судів першої та апеляційної інстанції про неусунення недоліків апеляційної скарги в частині несплати судового збору не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленого судового рішення не впливають.

Посилання суду апеляційної інстанції на неусунення недоліків апеляційної скарги в частині надання повноважень представника заявника були формальними з огляду на те, що правовий статус адвоката суд не позбавлений можливості перевірити у Єдиному реєстрі адвокатів України, проте ці посилання не вплинули на правильне по суті рішення суду про повернення апеляційної скарги у зв`язку з неусуненими недоліками скарги в частині несплати судового збору.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень не виявлено порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, правильність застосування судами норм права не викликає сумнівів, касаційна скарга АТ «Райффайзен Банк Аваль» є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариста «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 21 грудня 2020 року у справі за позовом акціонерного товариста «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Надольська Тамара Петрівна, про відновлення відомостей у Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо обтяження житлового будинку та земельної ділянки, звернення стягнення на заставне майно відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович