УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Гаврилової О.В.,

за участю секретаря Передрій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Кошарного Олександра Вікторовича, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Т.М.М.»,-

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Кошарного Олександра Вікторовича, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Т.М.М.».

Згідно заявлених вимог, скаржник просить суд:

-визнати дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Кошарного Олександра Вікторовича, які полягають у відкритті виконавчого провадження ВП №63401869 про стягнення боргу з ОСОБА_1 , який не є мешканцем виконавчого округу м.Києва, - неправомірними;

-визнати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63401869 від 23 жовтня 2020 року неправомірною;

-скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63401869 від 23 жовтня 2020 року як неправомірну;

-зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Кошарного Олександра Вікторовича винести постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав повернення виконавчого документу стягувачу без виконання на вимогу суду та зняти арешти накладені на майно та активи ОСОБА_1 у ВП №63401869 від 23 жовтня 2020 року.

Вимоги скарги мотивовано тим, що 28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 було отримано постанову приватного виконавця виконавчого органу м.Києва Кошарного О.В. про відкриття виконавчого провадження ВП №63401869 від 23 жовтня 2020 року, про примусове виконання виконавчого листа №761/48615/18 виданого 21 серпня 2020 року Дніпровським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фірма «Т.М.М» заборгованість у розмірі 21 280,00 грн. Скаржник вважає постанову приватного виконавця такою, що порушує його права та інтереси в частині місця виконання виконавчого провадження. На думку скаржника, приватний виконавець не мав правових підстав для відкриття виконавчого провадження про примусове стягнення боргу за виконавчим листом з боржника, який не є мешканцем виконавчого округу м.Києва.

19 листопада 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про прийняття скарги до розгляду, поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду із скаргою та призначено справу до судового розгляду.

27 листопада 2020 року та 04 грудня 2020 року від приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Кошарного О.В. надійшли відзиви на скаргу аналогічного змісту, в яких приватний виконавець зазначив, що виконавче провадження відкрито за місцем знаходження майна боржника, а саме: квартири АДРЕСА_1 та паркомісця АДРЕСА_2 . Крім того, зазначив, що за інформацією ДПС України боржник також отримує дохід в м.Києві. Таким чином, відсутні підстави для скасування постанови про відкриття провадження в межах ВП 63401869.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі , викладені у скарзі вимоги підтримав в повному обсязі. Зазначив, що на дату відкриття виконавчого провадження єдиною підставою для його відкриття була надана стягувачем інформація про майно боржника в м.Києві, що на думку скаржника, не є підставою для відкриття даного ВП в м.Києві. Також вказує, що наявні в банках рахунки відкриті в м.Полтава та організація його праці територіально знаходиться також в м.Полтаві.

Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Кошарний О.В. в судове засідання не з`явився, направив довідку за результатами позапланової перевірки діяльності ВП Кошарного О.В. від 24 листопада 2020 року по ВП 63401869.

Представник стягувача ТОВ «Фірма «Т.М.М.» в судове засідання не з`явився, про день та час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористався.

За змістом частин 1, 2 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності скаржника, приватного виконавця та представника заінтересованої особи - стягувача.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши матеріали скарги, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Судом встановлено що, 23 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Кошарним О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63401869, з примусового виконання виконавчого листа №761/48615/18, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 21 серпня 2020 року, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фірма «Т.М.М.» заборгованості в розмірі 21 280,00 грн (а.с. 6-7).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Як вбачається з копії паспорту ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання боржника - АДРЕСА_3 (а.с. 8-9)

Разом з тим, згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, боржнику ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 54-56).

Відповідна інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб`єкта про місцезнаходження майна боржника за вищевказаною адресою долучено стягувачем до заяви про примусове виконання рішення (а.с. 43).

Оскільки місцезнаходження майна боржника ОСОБА_1 розташоване в окрузі, в якому приватний виконавець Кошарний О.В. здійснює діяльність та на який поширюється його компетенція, він мав право прийняти до виконання виконавчий лист та відкрити виконавче провадження з його виконання.

Крім того, 30 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Міністерства юстиції України з ідентичною скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Кошарного О.В.

За результатами звернення ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України з даною скаргою, Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 24 листопада 2020 року було складено довідку за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Кошарного О.В .

Відповідно до зазначеної довідки, за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Кошарного О.В. щодо здійснення виконавчого провадження №63401869, яка проводилась на підстави скарги ОСОБА_1 від 30 жовтня 2020 року, та в межах предмету цієї скарги, порушень вимог законодавства не встановлено.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд прийшов до висновку, що дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Кошарного О.В. щодо винесення постанови про відкриття провадження ВП №63401869 відповідають нормам Закону України «Про виконавче провадження», а скарга ОСОБА_1 є не обґрунтованою та безпідставною.

Оскільки посилання скаржника на неправомірність дій приватного виконавця щодо відкриття провадження ВП №63401869 є безпідставними, а вимоги скарги щодо зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Кошарного О.В. винести постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав повернення виконавчого документу стягувачу без виконання на вимогу суду та зняти арешти накладені на майно та активи ОСОБА_1 у ВП №63401869 від 23 жовтня 2020 року є похідними від вимог щодо постанови про відкриття виконавчого провадження і заявлені з тих самих підстав, суд не вбачає неправомірних дій приватного виконавця та порушення прав скаржника, а отже, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Кошарного Олександра Вікторовича, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Т.М.М.».

Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", статтями 260, 354, 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволені скарги ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Кошарного Олександра Вікторовича, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Т.М.М.» - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцять днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: