08.02.2021 Справа № 756/1633/21
Унікальний номер 756/1633/21
Провадження номер 2-з/756/55/21
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

08 лютого 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання- Михнюк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 подану через представника - адвоката Ванджурак Романа Васильовича про забезпечення позову до його пред`явлення,-

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2021 року на адресу Оболонського районного суду м. Києва через засоби поштового зв`язку надійшла заява ОСОБА_1 , подана його представником - адвокатом Ванджурак Р.В., про забезпечення позову до його пред`явлення.

В обґрунтування поданої заяви вказує, що має намір звернутися до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення частини сплаченого кредиту. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2012 року розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Рішенням Оболонського суду м. Києва від 27 березня 2013 року в порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 . Вказана квартира набута, у томі числі, за кошти отримані у кредит в АКБ «Райффайзен банк Україна». Для забезпечення виконання боргових зобов`язань укладено договір іпотеки № PCL-009/024/2005.

Вказує, що відразу після розірвання шлюбу й поділу квартири ОСОБА_2 відмовилася брати частину кредитних зобов`язань на себе. Відмовляється й наразі компенсувати ОСОБА_1 частку сплаченого кредиту.

ОСОБА_1 переконаний що після того як ОСОБА_2 дізнається про повне погашення кредиту й поданого позову про стягнення з неї частину сплаченого кредиту, може вживати заходів щодо відчуження своєї частки третім особам, що утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Зазначає, що в даному випадку найдоцільнішим є застосування такого виду забезпечення позову, як арешт на належну відповідачеві Ѕ частину АДРЕСА_1 .

Щодо зустрічного забезпечення, то позивач пропонує не вживати таких заходів, адже застосування судом зустрічного забезпечення, посилить й так порушені його права.

Посилаючись на ст. 149-153 ЦПК України просить суд в порядку забезпечення позову накласти арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві часткової власності ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що заява ОСОБА_1 подана його представником Ванджурак Р.В. про забезпечення позову до подання позовної заяви не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Ч. 1 ст.151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту поданої заяви та обґрунтування наявного спору про право, щодо майбутніх позовних вимог встановлено, що предметом спору в даній справі є стягнення з ОСОБА_2 частини сплачених ОСОБА_1 кредитних коштів.

Законом чітко визначено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Отже, на підставі викладеного, суд приходить до переконання, що відсутні підстави для обґрунтованого сумніву, що в разі ухвалення судового рішення щодо стягнення частини сплачених кредитних коштів буде неможливим або утруднить його виконання.

Враховуючи зазначені вище обставини, суддя приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави припускати, що вжиття заходів забезпечення позову є необхідним та оправданим для ефективного забезпечення захисту порушених прав.

З урахуванням того, що предметом заявленого в майбутньому позову є стягнення частини сплачених кредитних коштів, а обраний позивачем засіб забезпечення є накладення арешту на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , що свідчить про не співмірність обраного позивачем засобу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами та враховуючи вартість Ѕ частини квартири, яка не стосується предмета спору, пред`явленого в майбутньому, приходжу до висновку про необхідність відмови в її задоволенні в обраний позивачем спосіб. Ні заявником, ні його представником не надано доказів та обґрунтування розміру сплачених замість ОСОБА_2 кредитних коштів та її обов`язок по їх сплаті, з можливістю дослідити співмірність втручання в особисті права мирного володіння майном для дослідження пропорційність такого втручання.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 поданої через представника - адвоката Ванджурак Романа Васильовича про забезпечення позову до його пред`явлення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 08 лютого 2021 року.

Суддя І.С. Шролик