Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-о/641/245/2021 Справа № 641/9298/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2021 року Комінтернівський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Колодяжної І.М.,

при секретарі Воробйової А.І.

справа №641/9298/21

за участю:

заінтересованої особи ОСОБА_1

представників заінтересованої особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_4 ,яка дії в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду з заявою , в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , , визначити тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_4 та неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме:

-Заборонити перебувати в місцях реєстрації та проживання ОСОБА_4 та неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на строк шість місяців ;

-заборонити наближатися на відстань ближче 300 метрів до місця реєстрації та проживання ОСОБА_4 та неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до місця роботи ОСОБА_4 , місць перебування (навчання) дітей та інших місць частого їх відвідування ;

-заборонити спілкування з ОСОБА_4 та неповнолітніми дітьми: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . в тому числі шляхом заборони вести листування , телефонні переговори або контактування з ними через інші засоби зв.язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування заяви ОСОБА_4 посилається на те, що вона до 2021 року перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_1 . Від спільного проживання вони мають чотирьох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .Хоча діти є спільними , однак ОСОБА_1 батьком Вірджинії , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не зазначений. З початку спільного проживання ОСОБА_1 , який є тричі судимим за тяжкі злочини , поводив себе дуже агресивно , зловживав алкогольними напоями та наркотичними засобами , регулярно бив дітей та ОСОБА_4 навіть при дітях , тобто на думку заявника вчиняв фізичне насильство , а також здійснював психологічне насильство щодо заявника та дітей. Зазначені події , зокрема стали підставою припинення їх спілкування. Крім того , маючи стосунки з іншою жінкою , ОСОБА_1 вигнав ОСОБА_4 разом із малолітніми дітьми на вулицю, аліменти не сплачує , будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає . Дітей , ОСОБА_4 виховує та утримує сама. Після останнього відвідування батька , старша донька повернулася додому з великою гематомою на стегні , зі слів доньки батько вдарив її ногою. У зв,язку з погрозами фізичною розправою та вбивства відносно заявника від ОСОБА_1 , заявник вимушена переховуватися разом із дітьми та уникати будь-яких зустрічей з ОСОБА_1 , остання побоюється за своє життя і здоров,я , а також за життя і здоров,я дітей.

Ухвалою судді від 02 грудня 2021 заяву прийнято до розгляду , відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання заявник не з,явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності .

Заінтересована особа ОСОБА_1 та його представники в судовому засіданні заперечували проти встановлення щодо нього обмежувального припису ,вважали заяву ОСОБА_4 необгунтованою посилаючись на обставини викладені у письмових поясненнях по справі .

Суд, вислухавши вступне слово заінтересованої особи та його представників , дослідивши представлені письмові докази в справі, дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає .

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини .

Судом встановлено , що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах.

Згідно копій свідоцтва про народження доданих до заяви , батьками малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є: батько ОСОБА_11 , мати - ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів справи 30.11.2021 року ОСОБА_4 зверталася з письмовими заявами до ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області та ГУНП в Харківській області , щодо вжиття заходів для припинення вчинення насильства стосовно неї та її дітей зі сторони ОСОБА_1 , притягнення його до відповідальності та винесення терміново заборонного припису.

Відповідно до медичних довідок КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» та НКП « Міський психоневрологічний диспансер №3» ОСОБА_1 на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно довідки КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла садок) №106 комбінованого типу ХМР від 10.09.2021 року діти ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 є вихованцями садка , а ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виховувалася у садку у період з 07.05.2018 року по 31.08.2021 року . На протязі відвідування дітьми дитячого садка батько вихованців приймає активну участь у житті садка та групи , у заходах на базі закладу , виставках сімейних поробок . Завжди цікавиться у вихователя досягненнями дітей на заняттях та освітніх заходах. Приділяє багато часу спілкуванню з дітьми , приводить та забирає дітей з дитячого садка . Завжди приймає участь у батьківських зборах , проявляє ініціативу щодо поновлення освітнього середовища дітей у дитячому садку та групі. Характеризується ,як турботливий та люблячий батько.

Як вбачається з копії інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 08.09.2021 року заявник ОСОБА_4 , заінтересована особа ОСОБА_1 та неповнолітні діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

З витягу ЄРДР вбачається ,що 02.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області з заявою про те, що його колишня співмешканка ОСОБА_4 з лютого 2021 року і про теперішній час систематично погрожує його життю та здоров,ю. Вказані дії ОСОБА_4 заявник вважає реальною загрозою своєму життю. З даною заявою 02.09.2021 року відомості внесені до ЄРДР за №0000411.

Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини і, перш за все, прав жінок. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушенням прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї.

У той же час згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Статтею 16 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено ведення Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі. Єдиний державний реєстр випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі (далі - Реєстр) - це автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, адаптування, зміни, поновлення, використання, поширення (розповсюдження, реалізації, передачі), знеособлення і знищення визначених цим Законом даних про випадки домашнього насильства та насильства за ознакою статі. Реєстр ведеться з метою: 1) захисту життєво важливих інтересів постраждалих осіб, зокрема постраждалих дітей; 2) попередження повторних випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі; 3) забезпечення здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству та у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі; 4) надання комплексної та своєчасної допомоги постраждалим особам суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству та у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі; 5) обліку випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі; 6) координації діяльності суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству та у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративне правопорушення та Кримінальним кодексом України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2020 року в справі № 754/11171/19 (провадження № 61-21971св19) вказано, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосування такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

ОСОБА_4 вказує ,що ОСОБА_1 систематично вчиняє насильство відносно неї та їхніх неповнолітніх дітей .

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що лише 30.11.2021 року ОСОБА_4 звернулася до органів поліції з заявою, щодо вчинення відносно неї та їхніх дітей з боку ОСОБА_1 насильства.

Однак , матеріали справи не містять рішення органів поліції , щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності , згідно поданої ОСОБА_4 заяви.

Суд встановивши, що докази, надані заявницею на обґрунтування заявлених вимог, не вказують безумовно на вчинення ОСОБА_1 навмисного домашнього насильства, не визначають ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства та чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи, що є необхідною умовою для застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом, а свідчать лише про наявність тривалого конфлікту між сторонами.

Оцінивши ризики продовження та повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для видачі обмежувального припису щодо ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_4 не доведено вчинення до неї та неповнолітніх дітей насильства з боку ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять доказів того, що існують ризики настання тяжких або особливо тяжких наслідків домашнього насильства, а застосування обмежень не є обґрунтованими.

На підставі викладеного і керуючись ст..ст. 350-1-350-8 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_4 ,яка дії в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_1 - відмовити .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Заявник - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя -І. М. Колодяжна