Справа № 438/1388/21
Провадження № 2-з/438/13/2021
У Х В А Л А

29 листопада 2021 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Гадубяк О.В.,

за участі особи, яка подала заяву, представника відповідача ОСОБА_1 ,

представників позивача ОСОБА_2 , Походжай О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бориславі клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Крамара Юрія Миколайовича про часткове скасування заходу забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в :

представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Крамар Ю.М. звернувся до суду з клопотанням про часткове скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 03 вересня 2021 року у справі №438/1388/21, а саме: скасувати арешт, накладений на транспортний засіб марки BMW, модель 320, D зареєстрований 17 березня 2020 року на ім`я ОСОБА_3 , залишивши арешт на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:001:0249, площею 0,0859 га, реєстраційний номер нерухомого майна 3. власником якого є ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні Бориславського міського суду перебуває позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів. Спірне майно, а саме: нежитлова будівля по АДРЕСА_1 та земельні ділянки для її обслуговування, які були придбані під час шлюбу, є спільною сумісною власністю колишнього подружжя, зокрема, позивача ОСОБА_4 та матері відповідача - ОСОБА_5 і їх частки згідно закону становлять по 1/2 ідеальній частині. Викладене не заперечується і самим позивачем, зокрема, як зазначається у позовній заяві: «під час шлюбу позивачем було придбане нерухоме майно, зокрема:....». В свою чергу, твердження позивача про те, що він надав відповідачу довіреність, посвідчену 14.12.2020 приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Малетич О.Я. (реєстраційний №346), «з метою поділу» не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки, як вбачається із змісту зазначеної довіреності, ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_3 саме продати належне йому нерухоме майно, зокрема, нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 та земельні ділянки для її обслуговування. Одночасно, нерухоме майно, яке належало позивачу та його колишній дружині ОСОБА_5 і перебувало у їх спільній сумісній власності, 07.05.2021 було продано на підставі договорів купівлі-продажу на загальну суму 2 169 000 грн, які було сплачено відповідачу до підписання згаданих правочинів. Отже, половина цих коштів на суму 1 084 450 грн згідно закону належить ОСОБА_5 . В свою чергу, як вбачається із змісту довіреності, посвідченої 14.12.2020 приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу - Малетич О.Я. (реєстраційний №346) позивач надав відповідачу право одержувати належні йому гроші за договорами купівлі-продажу.

Проте, у зазначеній довіреності на відповідача не покладено обов`язку повідомити позивача, як довірителя, про хід виконання його доручення та передати позивачу належні йому гроші за договорами купівлі-продажу в чітко передбачений спосіб, наприклад шляхом оформлення письмової розписки і т.п. Будь-якої вимоги від позивача, як довірителя, на адресу відповідача щодо надання звіту, повернення довіреності, передачу грошей чи з інших питань не надходило.

А тому, відповідач, керуючись вимогами наведених вище норм матеріального права, в день укладення договорів купівлі-продажу від 07.05.2021 передав 1084 450 гривень позивачу і 1 084 450 гривень своїй матері - ОСОБА_5 , що остання може підтвердити в судовому засіданні.

Отже, вимога ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 2 169 000 гривень є незаконною і може містити ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України, в зв`язку з чим ОСОБА_3 звернувся із заявою в компетентний орган.

При цьому, 01.06.2021 з ініціативи ОСОБА_3 з ОСОБА_6 було укладено Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини - дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Фірманом Б.І. Відповідно до цього договору батьки визначили місцем проживання дитини фактичне місце проживання батька - ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 .

В свою чергу, утримання, навчання, догляд і т.п. за малолітньою дитиною пов`язаний із необхідністю пересування на особистому транспорті, особливо за наявності ряду карантинних обмежень в зв`язку із пандемією КОВІД-19.

Крім того, ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа - приватний підприємець і його діяльність пов`язана із наданням інформаційних послуг, то також вимагає постійного пересування на особистому транспортному засобі.

В той самий час, ухвалою Бориславського міського суду від 03.09.2021 накладено арешт на транспортний засіб марки BMW, модель 320, D зареєстрований 17 березня 2020 року на ім`я ОСОБА_3 та на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:001:0249, площею 0.0859 га, реєстраційний номер нерухомого майна 3, власником якого є ОСОБА_3 .

Таким чином, потреба в забезпеченні позову в обсязі, який застосував суд, відпала та змінились обставини, що зумовили його застосування.

У судовому засіданні особа, яка подала заяву, - представник відповідача ОСОБА_1 заяву підтримав, дав пояснення, аналогічні змісту його клопотання про часткове скасування заходу забезпечення позову.

Представники позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечили проти клопотання про часткове скасування заходу забезпечення позову, просять суд відмовити у скасуванні забезпечення позову у справі.

Вислухавши учасників справи, оглянувши матеріали клопотання, матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 03 вересня 2021 року у вказаній цивільній справі було задоволено клопотання позивача та з метою забезпечення позову (ціна позову становить (2 169 000, 00 гривень) накладено арешт на транспортний засіб марки BMW, модель 320, D зареєстрований 17 березня 2020 року на ім`я ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:001:0249, площею 0,0859 га, реєстраційний номер нерухомого майна 3, власником якого є ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідно до ч. 1-4 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження, реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю - є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд вправі скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка знаходиться в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі.

Заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

З аналізу наведених положень вбачається, що правовий інститут скасування заходів забезпечення позову передбачає зняття застосованих судом обмежень, покликаних забезпечити можливість виконання судового рішення, у випадку зміни ситуації в порівнянні з тією, що існувала при застосуванні таких обмежень, коли в результаті такої зміни потреба в застосованих обмеженнях припинила своє існування. В той же час помилковість, незаконність чи безпідставність з точки зору учасника процесу застосування заходів забезпечення позову не є такими обставинами в розумінні передбаченої процесуальним законом процедури скасування забезпечення позову, а лише можуть слугувати підставою для оскарження судового рішення до суду вищої інстанції, для чого чинним законом передбачена процедура апеляційного та касаційного оскарження судового рішення.

При цьому , суд звертає увагу, що ухвала про забезпечення позову відповідачем не оскаржувалася і набрала законної сили.

Далі, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

З доводів представника відповідача вбачається, що своє клопотання про скасування заходів забезпечення позову він обґрунтовує посиланням на те, що ухвала про забезпечення позову була винесена з метою забезпечення безпідставного позову, проте заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про скасування заходів забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що вжиті заходи забезпечення позову призвели до наслідків, не передбачених цим Кодексом.

Крім цього, безпідставними є твердження представника відповідача що накладення арешту на транспортний засіб марки BMW, модель 320, D зареєстрований 17 березня 2020 року на ім`я ОСОБА_3 , позбавляє право останнього на користування транспортним засобом, оскільки відповідно до Закону України від 21.04.1999р. «Про виконавче провадження» арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним.

Таким чином, враховуючи, що клопотання представника відповідача є необґрунтованим суд вважає, що підстав для скасування заходів забезпечення позову немає, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Згідно до ч. 6 ст. 158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 3,158, 260, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Крамара Юрія Миколайовича про часткове скасування заходу забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 03 грудня 2021 року.

Головуючий : суддя А.Т.Слиш