Справа № 185/147/20
Провадження № 2/185/182/21
У Х В А Л А

01 грудня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

прокурора: Ленченко О.О.,

представника позивача: Горбатенка О.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 : ОСОБА_2 ,

представника відповідача

Павлоградської районної державної

адміністрації Дніпропетровської області: Роздольської Т.П.,

представника третьої особи

Головного управління Держгеокадастру

у Дніпропетровської області: Тарана А.М.

(участь у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради до ОСОБА_1 , Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області, державний реєстратор Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Юрченко Дмитро Сергійович, про визнання недійсними розпорядження, договору оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2020 року Павлоградська місцева прокуратура Дніпропетровської області ( в подальшому змінила назву на Павлоградську окружну прокуратуру Дніпропетровської області) звернулася до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Вербківська сільська рада, державний реєстратор Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Юрченко Дмитро Сергійович, про визнання недійсними розпорядження, договору оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки, в подальшому уточнивши свої позовні вимоги, без зміни предмету та підстав позову, в якій просить суд визнати незаконним розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації «Про передачу в оренду гр. ОСОБА_3 земельної ділянки на території Вербківської сільської ради» № Р-569/0/335-18 від 29.12.2018 року; визнати протиправним та скасувати реєстрацію права власності земельної ділянки площею 41,8859 га, кадастровий номер :01:003:0996, що розташована на території Вербківської сільської ради, проведену за Павлоградською районною державною адміністрацією на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Юрченка Дмитра Сергійовича № 46560742 від 19.04.2019 року про реєстрацію права власності земельної ділянки сільськогосподарського призначення, на підставі розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації № Р-569/0/335-18 від 29.12.2018 року з одночасним припиненням речових прав за Павлоградською районною державною адміністрацією на вказану земельну ділянку (номер запису про право 31264575); визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 41,8859 га, кадастровий номер :01:003:0996, розташованої на території Вербківської сільської ради, укладений 29.12.2018 року між Павлоградською районною державною адміністрацією та фізичною особою ОСОБА_1 , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.04.2019 року; зобов`язати ОСОБА_1 повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області земельну ділянку площею 41,8859 га, кадастровий номер :01:003:0996, розташовану на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області; стягнути з відповідачів понесені судові витрати по справі.

В обґрунтування позову прокурор зазначив, що у спірних правовідносинах, а саме, порушення інтересів держави, яке полягає у вибутті з користування держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення за відсутності волі її власника держави, виступає Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Так, відповідно до листа Вербківської сільської ради № 1469 від 17.12.2019 року спірна земельна ділянка площею 41,8859 га, з кадастровим номером :01:003:0996, була включена до акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність Вербківській об`єднаній територіальній громаді Головним управлінням Держгеокадастру в Дніпропетровській області 21.12.2018 року, та на даний час вказана земельна ділянка є державною власністю, так як сільська рада своє право на неї не зареєструвала. Спірна земельна ділянка відноситься до земель запасу та згідно Плану поділу земельних ділянок на земельні частки (паї) не підлягала паюванню.

Тоді як, відповідно до розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № Р-569/0/335-18 від 29.12.2018 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж спірної земельної ділянки в натурі ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та надано її в оренду строком на 25 років, з подальшим укладенням між сторонами договору оренди землі від 29.12.2018 року, який пройшов державну реєстрацію 17.04.2019 року.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.12.2019 року № 194716393, без належних правових підстав, державним реєстратором 17.04.2019 року право власності зареєстровано за Павлоградською районною державною адміністрацією.

Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області заходи, спрямовані на захист порушених інтересів держави не здійснені, претензійно-позовна робота, спрямована на скасування незаконного розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації «Про передачу в оренду гр. ОСОБА_1 земельної ділянки на території Вербківської сільської ради» № Р-569/0/335-18 від 29.12.2018 року та повернення у користування земельної ділянки не проведена, що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області № 10-4-0.6-9934/2-19 від 23.12.2019 року, направленого на адресу Павлоградської місцевої прокуратури.

Крім того, Першим заступником керівника Павлоградської місцевої прокуратури Коршун О. 26.12.2019 року за вих. № 101-4099ВИХ-19 було повідомлено в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Холодову М.Б. про звернення до суду з позовом про захист інтересів Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у вищезазначених спірних правовідносинах.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.03.2020 року відкрито провадження у цивільній справі та розгляд справи визначено проводити у порядку загального позовного провадження.

Відповідно до клопотань, які надійшли від прокурора Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області, останні просили залучити Вербківську об`єднану територіальну громаду в особі Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області як правонаступника Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області обґрунтовуючи тим, що згідно пункту 24 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, який набрав чинності з 01.06.2021 року передбачено, що до комунальної власності територіальних громад сіл, селищ і міст переходять земельні ділянки державної власності з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Під час розгляду справи було з`ясовано, що 26.07.2021 року у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за територіальною громадою Вербківської сільської об`єднаної територіальної громади Павлоградського району в особі Вербківської сільської ради (). Тоді як, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області слід залучити в якості третьої особи на стороні позивача.

Крім того, від Вербківської сільської ради надійшло клопотання щодо залучення як правонаступника Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Вербківську сільську раду, так як право власності на спірну земельну ділянку зареєстроване саме за Вербківською сільською радою. А також, залучити Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в якості третьої особи.

Відповідно до ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.12.2021 року судом здійснено заміну Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області на правонаступника Вербківську сільську раду (), а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області ( ).

У зв`язку із заміною позивача на Вербківську сільську раду, як розпорядника спірної земельної ділянки, у зазначеній справі прокурор, відповідно до клопотання від 21.10.2021 року, скоригував позовні вимоги щодо Вербківської сільської ради, без зміни предмету та підстав позову.

Крім того, 01.12.2021 року, під час розгляду справи, представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Сулеймановим Ю.К. заявлено клопотання про залишення позову без розгляду на тих підставах, що прокурор не довів правомірності свого звернення до суду за захистом інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області, а у подальшому його правонаступника Вербківської сільської ради в порядку ст. 56 ЦПК України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", посилаючись на правову позицію Верховного суду.

Прокурор та представники Вербківської сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сулейманова Ю.К. за безпідставністю.

Представник відповідача Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Роздольська Т.П. підтримала вищезазначене клопотання про залишення позову без розгляду.

Третя особа - державний реєстратор Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Юрченко Дмитро Сергійович у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини не явки, був належним чином повідомлений про дату розгляду справи.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши думку осіб, які приймали участь у розгляді справи приходжу до наступного.

У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до листа Вербківської сільської ради № 1469 від 17.12.2019 року, направленого на адресу Павлоградської місцевої прокуратури на її запит, спірна земельна ділянка площею 41,8859 га, з кадастровим номером :01:003:0996, була включена до акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність Вербківській об`єднаній територіальній громаді Головним управлінням Держгеокадастру в Дніпропетровській області 21.12.2018 року, та на даний час вказана земельна ділянка є державною власністю, так як сільська рада своє право на неї не зареєструвала. Спірна земельна ділянка відноситься до земель запасу та згідно Плану поділу земельних ділянок на земельні частки (паї) не підлягала паюванню. При паюванні земель колективної власності було проведено паювання ріллі та сіножатей, пасовища паюванню не підлягали та в подальшому були віднесені до земель державної власності.

Дійсно, відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області № 4-5230/15-18-СГ від 21.12.2018 року передано Вербківській сільській об`єднаній територіальній громаді (Вербківській сільській раді) Павлоградського району Дніпропетровської області у комунальну власність за актом приймання-передачі земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 7805,5902 га на території Вербківської сільської об`єднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту згідно з додатком до акта приймання-передачі.

Тоді як, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.12.2019 року № 194716393 державним реєстратором 17.04.2019 року право власності зареєстровано за Павлоградською районною державною адміністрацією.

Відповідно до розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № Р-569/0/335-18 від 29.12.2018 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж спірної земельної ділянки в натурі ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та надано в оренду земельну ділянку строком на 25 років, з подальшим укладенням між сторонами 29.12.2018 року договору оренди земельної ділянки площею 41,8859 га за рахунок земель, які перебували в колективній власності КПС ім. Ульянова та були розпайовані між його членами та не передані у власність, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :01:003:0996, яка знаходиться на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, за межами населеного пункту, який пройшов державну реєстрацію 17.04.2019 року.

Передумовою для звернення прокурора до суду з приводу захисту інтересів Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області став інформаційний лист Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області № 10-4-0.6-9934/2-19 від 23.12.2019 року, направлений на адресу Павлоградської місцевої прокуратури про те, що Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не вживало заходів цивільно-правового характеру відносно скасування розпорядження № Р-569/0/335-18 від 29.12.2018 року щодо передачі в оренду ОСОБА_1 спірної земельної ділянки.

І вже, 26.12.2019 року Першим заступником керівника Павлоградської місцевої прокуратури Коршун О. за вих. № 101-4099ВИХ-19 було повідомлено в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Холодову М.Б. про звернення до суду з позовом про захист інтересів Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у вищезазначених спірних правовідносинах, що може свідчити про формальний підхід прокурора до виконання завдань покладених на органи прокуратури відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Крім того, під час розгляду зазначеної справи, судом не були встановлені обставини з приводу наявності правових підстав для звернення до суду прокурора за захистом інтересів держави в особі Вербківської сільської ради.

Вирішуючи питання наявності правових підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, та в подальшому Вербківської сільської ради, для звернення з позовом до суду у цій справі, суд враховує таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокуратура здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

При цьому обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами третьою та четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень статей 56, 185 ЦПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави або своїх інтересів.

Частинами першою, другої статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до статті 56 цього Кодексу у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Водночас, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із урахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (частина четверта мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

З огляду на викладене, враховуючи роль прокуратури у демократичному суспільстві та необхідність дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Тому, наявність інтересів держави або органу місцевого самоврядування повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18.

Разом з тим, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (частини четверта, п`ята статті 56 ЦПК України, частина третя статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

"Нездійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави або органу місцевого самоврядування, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави або органу місцевого самоврядування, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави або органу місцевого самоврядування, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави або органу місцевого самоврядування повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень. Щоб інтереси держави або органу місцевого самоврядування не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави або органу місцевого самоврядування належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Сама по собі обставина не звернення позивача/позивачів з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом/органами своїх функцій із захисту інтересів держави.

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави або органу місцевого самоврядування.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави або органу місцевого самоврядування належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

На сьогодні однозначною є практика Європейського Суду з прав людини, яка відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав.

Отже, з урахуванням викладеного, у розумінні положень статей 76, 77, 78, 80 ЦПК України прокурор, звертаючись з позовом до суду, повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду, довести належними, допустимими та достатніми доказами обставини того, що суб`єкт владних повноважень не здійснює або здійснює неналежним чином захист інтересів держави або органу місцевого самоврядування.

Саме лише посилання прокурора у позовній заяві на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах або орган місцевого самоврядування, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, недостатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абзацу другого частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

Відповідний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави або органу місцевого самоврядування, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави або органу місцевого самоврядування, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту ( зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави ), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтування.

Верховний Суд констатує, що обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами третьої та четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах.

При цьому з висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пунктах 76 - 81 постанови від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, випливає, що для підтвердження судом підстав для представництва прокурора інтересів держави в суді у випадку, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, достатнім є дотримання прокурором порядку повідомлення, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" та відсутність самостійного звернення компетентного органу до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку після отримання такого повідомлення.

Дотримання порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", надає можливість спростувати стверджуване порушення інтересів держави або самостійно звернутися до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку після отримання такого повідомлення.

Як убачається з матеріалів справи, прокурор при подачі позову в інтересах держави обґрунтовує необхідність захисту інтересів держави шляхом звернення з цим позовом до суду, яке спрямоване, насамперед, на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільнозначимого питання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення, яке проведено з порушенням вимог чинного законодавства. При цьому, Головному управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області ще з 29.12.2018 року було відомо про факт незаконного розпорядження спірними земельними ділянками, а отже останнє мало всі підстави для звернення до суду на захист інтересів держави шляхом пред`явлення до суду позову про скасування спірного розпорядження райдержадміністрації та визнання недійсним договору оренди спірної земельної ділянки та її повернення. Проте, зазначених дій з боку Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області вжито не було. Крім того, факт нездійснення захисту інтересів держави органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та відсутність у нього необхідності здійснити такий захист у майбутньому, підтверджується тим, що вказаний позов подано прокурором 03.01.2020 року.

Єдиною обставиною, яка на думку прокурора, стала підставою для звернення до суду це повідомлення Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області № 10-4-0.6-9934/2-19 від 23.12.2019 року про те, що останнім не вживались заходи цивільно-правового характеру відносно скасування розпорядження № Р-569/0/335-18 від 29.12.2018 року щодо передачі в оренду ОСОБА_1 спірної земельної ділянки, яке не може розцінюватися судом, як свідома бездіяльність зазначеного органу з приводу порушення інтересів держави.

Крім того, як вже зазначалось, Першим заступником керівника Павлоградської місцевої прокуратури Коршун О. 26.12.2019 року за вих. № 101-4099ВИХ-19 було повідомлено в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Холодову М.Б. про звернення до суду з позовом про захист інтересів Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у вищезазначених спірних правовідносинах.

Проте, прокурором, на підтвердження відправлення та отримання адресатом зазначеного повідомлення, не надано суду відповідних доказів, що не може свідчити про належне повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про подачу позову до суду, а значить не свідчить про належне дотримання порядку повідомлення позивача про звернення до суду, передбаченого частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

За таких обставин прокурор не дотримався передбаченого частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" порядку повідомлення позивача про звернення до суду й не надав йому розумного строку для самостійного звернення за захистом порушеного права.

Відтак, правові підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді в особі Головного управління Держгеокадастру України були відсутні.

На даний час, прокурор вважає, що неправомірне розпорядження спірною земельною ділянкою з боку ОСОБА_1 зачіпає законні інтереси держави в особі Вербківської сільської ради.

Проте, правових підстав для необхідності захисту інтересів держави в особі Вербківської сільської ради, саме прокурором, передбачених ст. 56 ЦПК України, не доведено відповідно до ст. 81 ЦПК України.

Якщо суд після відкриття провадження у справі, з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів, установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України, що відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у п. 83 постанови від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

На підставі викладеного, керуючись ст. 257, 258, 259, 260, 261, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради до ОСОБА_1 , Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області, державний реєстратор Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Юрченко Дмитро Сергійович, про визнання недійсними розпорядження, договору оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення або складення, а учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 03 грудня 2021 року.

Суддя В.М. Бондаренко