Справа № 186/1049/21
Провадження номер № 2/0186/415/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Кривошеї С.С.

при секретарі Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Першотравенського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства.

В обґрунтування позову зазначає, що вона та відповідач ОСОБА_2 , проживали однією сім`ю та вели спільне господарство без реєстрації шлюбу, у проміжок часу з 2019 по 2020 рік. У період фактичних сімейних відносин, вона завагітніла та народила сина - ОСОБА_3 . На момент народження дитини, вони з відповідачем припинили сімейні відносини та проживали окремо. Відповідач є його батьком, однак останній відмовляється подати до органу РАЦС заяву про реєстрацію батьківства.

25 травня 2021 року дитина була зареєстрована в органах РАЦС на підставі ч.1 ст.135 СК України.

Просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та прохала суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та прохав суд їх задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, сторони у справі з жовтня 2019 року по листопад 2020 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, проживали разом у квартирі АДРЕСА_1 , вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом, що підтверджується актом №375, виданим 09 серпня 2021 року Приватним підприємством «Комунальщик-2», який знаходиться в матеріалах справи.

За час сумісного проживання з відповідачем, позивачка ОСОБА_1 завагітніла.

ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачка народила дитину - сина ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 25 травня 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Петропавлівському району та місту Першотравенську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №7, виданого 16 червня 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Петропавлівському району та місту Першотравенську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), відомості про батька малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст.125 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі ст.128 СК України визнання батьківства за рішенням суду за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог закону.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає.

Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України, можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Таких висновків також дійшов Верховний суд у своїй постанові від 16 травня 2018 року в справі № 61-6030св18.

У постанові Верховного Суду зазначено, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2021 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 було призначено у справі судову молекулярно-генетичну (ДНК) експертизу, проведення якої було доручено судом Комунальному закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР».

Згідно висновку експерта Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» Маланчук О.І. №936 від 23 листопада 2021 року, вірогідність батьківства ОСОБА_2 щодо малолітнього ОСОБА_3 складає - 99,9999%.

Відповідач ОСОБА_2 проти результатів судової молекулярно-генетичної (ДНК) експертизи не заперечував та з ними погодився.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Калачова проти Російської Федерації» від 07 травня 2009 року зауважив, що на сьогоднішній день ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту оспорювання батьківства.

Згідно приписів ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України обов`язки доказування і подання доказів кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Враховуючи вищевикладене, та повне визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок та витрати пов`язані з проведенням судової молекулярно-генетичної (ДНК) експертизи в розмірі 7945 гривень 80 копійок, а всього стягнути 8853 гривень 80 копійок.

Керуючись ст.ст.20, 128, 129, 134, 147 СК України, ст.ст. 12,13, 76-81, 141, 209, 258, 259, 263- 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Першотравенська, Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 (актовий запис про народження №85, складений 25 травня 2021 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по Петропавлівському району та місту Першотравенську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Нове Селище, Синельниківського району, Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 судові витрати по справі в розмірі 8853 (вісім тисяч вісімсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ: Кривошея С.С.