Справа № 147/242/19
Провадження № 6/147/3/21
УХВАЛА

іменем України

08 лютого 2021 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Натальчук О.А.,

із секретарем Свистун А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області подання старшого державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Савченко С.О. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року старший державний Тростянецького районного відділу ДВС Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Савченко С.О. звернулася до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 .

Подання мотивоване тим, що у Тростянецькому районному відділі ДВС Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) знаходиться на виконанні виконавче провадження №59090170 по примусовому виконанню Виконавчого листа №147/242/19 від 11.03.2019р., що виданий Тростянецьким районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавче провадження по виконанню даного виконавчого документа відкрито 13.05.2019 року, але боржником станом на 01.01.2021 р. допущено заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 20388,50 грн. Однак боржник за місцем реєстрації відсутній, на виклики державного виконавця не з`являється. Майно, яке б належало боржнику і на яке можна звернути стягнення не виявлено. Тому, старший державний виконавець звернулася до суду з поданням та просила оголосити в розшук ОСОБА_1 .

В судове засідання старший державний виконавець Савченко С.О. не з`явилася, подала заяву про розгляд подання за відсутності представника відділу, подання підтримала та просила задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть учать у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів подання вбачається, що на виконанні у Тростянецькому районному відділі Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) перебуває виконавче провадження, яке відкрито на підставі судового наказу №147/242/19 від 11.03.2019 року, виданого Тростянецьким районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.02.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6).

Постановою старшого державного виконавця Тростянецького РВДВС Слободяник Н.В. відкрито виконавче провадження №59090170 від 13.05.2019 року за вказаним судовим наказом для примусового виконання рішення суду (а.с.5).

Згідно розрахунку заборгованості, складеного старшим державним виконавцем, за ОСОБА_1 рахується заборгованість по сплаті аліментів за період з травня 2020 р. по 31.12.2020 р. у розмірі 20388,50 грн. (а.с.22).

В ході виконання виконавчого провадження, державним виконавцем вчинялися виконавчі дії для встановлення місця знаходження боржника та його майна.

Відповідно до адресної довідки Відділу обліку та моніторингу УДМС у вінницькій області, яка міститься в матеріалах виконавчого провадження, ОСОБА_1 станом на 04.04.2016 р., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді № від 17.12.2020 р. на запит від 17.12.2020 р. до Пенсійного фонду України щодо суб`єкта ОСОБА_1 - відомості відсутні (а.с.7).

У власності боржника транспортні засоби не перебувають, що підтверджується інформацією №92706460 від 17.12.2020 р. Міністерства внутрішніх справ України (а.с.8).

За інформацією Державної фіскальної служби України №92706470 від 17.12.2020 р., боржник з податковим номером в органах ДФС не перебуває (а.с.7 звор).

За ОСОБА_1 в державному реєстрі земель на території Тростянецького району, земельна ділянка не зареєстрована (а.с.15).

Державним виконавцем Тростянецького РВ ДВС здійснювався вихід за місцем реєстрації боржника ОСОБА_1 в с.Капустяни, Тростянецького району, однак останній за вказаною адресою відсутній. Майно, яке б належало боржнику і на яке можна звернути стягнення не виявлено, про що складено відповідні акти (а.с.17, 18, 21).

Відповідно до листа начальника відділу ДРАЦС від 22.01.2021 р. №75-21.28-38, факт зміни іменгі та смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не виявлено (а.с.23).

Також, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що старшим державним виконавцем Тростянецького РВ ДВС Савченко С.О. 06.02.2020 р. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб і порядок визначені виконавчим документом.

Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Тобто, перш ніж звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, державний виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання /перебування/ боржника.

Головним державним виконавцем не надано доказів, які б свідчили про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, довідки-розрахунку заборгованості чи інших офіційних документів (листів, повідомлень) державного виконавця, у вигляді розписки чи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення адресату.

Також, суд звертає увагу, що акти держаного виконавця за вересень 2020 року, грудень 2020 року та за січень 2021 року складені без дотримання вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮУ 02.04.2012 р. №512/5, зокрема п.8 розділу І Загальних положень, згідно якого текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.

Окрім того, матеріали подання та матеріали виконавчого провадження не містять відомостей про звернення державного виконавця до органів місцевого самоврядування з відповідним запитом щодо встановлення місця проживання боржника без реєстрації, та чи взагалі боржник проживає на території відповідної сільської ради.

Державний виконавець у своєму поданні не посилається на докази з приводу вжиття ним всіх необхідних заходів щодо встановлення місця знаходження боржника та достатніх і достовірних доказів які б підтверджували вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, у тому числі здійснення запиту до Департаменту інформаційних технологій УМВС України щодо витребування інформації про те, чи перебуває боржник ОСОБА_1 на обліку в органах внутрішніх справ; чи не оголошувався він у розшук, а також відомості з приводу перебування його в місцях позбавлення волі; запиту до Державної прикордонної служби України для з`ясування перетину кордону України боржником.

Судом встановлено, що державним виконавцем не були вжиті всі необхідні заходи, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», з метою встановлення місця перебування боржника ОСОБА_1 . Таким чином, вважати боржника належно повідомленим про відкриття виконавчого провадження та зробити висновок про його ухилення від виконання судового рішення, суд не може.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи.

Тому, враховуючи вищевикладене та той факт, що державним виконавцем не надано суду доказів про ухилення боржника від виконання зобов`язання та не надано доказів того, що вжиті ним заходи на предмет встановлення місця перебування чи проживання боржника були достатніми і вичерпними, в задоволенні подання слід відмовити, що не позбавляє державного виконавця права повторного звернення до суду з аналогічним поданням за умови вичерпання всіх передбачених законом заходів, направлених на встановлення місця знаходження боржника.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд зазначає, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п.33 рішення ЄСПЛ у справі "Фельдман проти України", за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258-260, 353, 354, 438 ЦПК України, ст. ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Репенко О.С. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до або через відповідні суди, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. У разі якщо ухвалу не було вручено у день її складання, учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя О.А. Натальчук