Номер провадження 2/754/704/21 Справа №754/5477/20
30 листопада 2021 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді Скрипки О.І.
при секретарі Моторенко К.О.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, відшкодування збитків за договором побутового підряду та стягнення моральної шкоди, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про захист прав споживачів, відшкодування збитків за договором побутового підряду та стягнення моральної шкоди.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.06.2019 року між ним та відповідачем була досягнута усна домовленість щодо побудови гаража для автомобіля (розміри - 4,25 м. х 6, 75 м., висота - 2,40 - 2,50 м.) за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якого (вартість будівельних матеріалів та вартість виконаних робіт) складатиме не більше 100 000,00 - 120 000,00 грн. з узгодженим терміном будівництва з 10.06.2019 року по 15.07.2019 року. Тобто, на думку позивача, між ними було укладено договір побутового підряду.
Як зазначає позивач, на виконання умов договору ним 11.06.2019 року в присутності свідка особисто було передано відповідачу 120 000,00 грн., а в подальшому перераховано на картку ще 15 000,00 грн., з яких останній мав придбати будівельні матеріали на суму 60 000,00 грн. Решта грошових коштів пішла на оплату виконаних в майбутньому будівельних робіт, так як відповідач відмовився виконувати вказані роботи та купувати матеріали за свої особисті кошти. З 12.06.2019 року відповідач почав завозити на майданчик необхідні будівельні матеріали та приступив до виконання робіт. Вартість будівельних матеріалів, підтверджена документально, становить 70 329,20 грн. Однак, доручені роботи відповідач виконував непродуктивно, з низькою швидкістю виконання, порушенням технологічних процесів та не реагував на зауваження. В кінцевому результаті ним (позивачем) було виявлено істотні порушення відповідачем укладеного договору та суттєві недоліки в його роботі. Зокрема, відповідачем не були дотримані першочергові погоджені розміри гаража, збільшено ширину на 50 см, що виключило використання на перекриття стелі гаража плит (ПК-42 х 1,5) у кількості 4 штуки, які вже були в наявності, відповідачем виконана неякісна кладка цегли без розшивки під лінійку, неправильно проармоване перекриття «нуля», що призвело до прогинання гаража всередині та збирання води, а також надані нові необґрунтовані розрахунки щодо збільшення загальної вартості будівництва. Окрім того, була виявлена суттєва недостача будівельних матеріалів: піску у кількості 14,38 тони на загальну суму 5033,00 грн., та цементу у кількості 1,55 тони на загальну суму 4898,00 грн. З огляду на викладене він був змушений в усній формі повідомити відповідача про розірвання укладеного з ним договору, та, відповідно, розірвати домовленість з останнім, а добудову гаража доручити іншим особам. З урахуванням наведеного, позивач вважає, що відповідачем було завдано збитків у розмірі 70 329,20 грн. (вартість матеріалів, витрачених на будівництво непридатного гаража, які були придбані за його власні кошти) та 200 000,00 грн. (вартість будівництва нового гаража), тобто додаткових витрат, яких він зазнає для відновлення свого порушеного права, оскільки відповідач відмовляється усувати недоліки виконаних робіт, а після добудови гаража та з плином часу є достеменно зрозумілим, що в зв`язку з кричущими недоліками у будівництві гаражу, які стали наслідком протиправних, халатних, винних дій відповідача, завдано суттєвих збитків, оскільки подальше використання будівлі за призначенням є неможливим, що змусить його (позивача) замовити виконання робіт, пов`язаних з повним капітальним ремонтом гаража вже у іншого підрядника.
Крім того, позивач вважає, що діями відповідача йому було завдано моральної шкоди, що виразилась у стражданнях та стресі, суттєвому погіршенні стану здоров`я, яку позивач оцінює у 500 000,00 грн.
Посилаючись на викладене, позивач просить задовольнити його вимоги, стягнувши з відповідача на його користь матеріальні збитки в розмірі 270 329,20 грн. та моральну шкоду в розмірі 500 000,00 грн.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 14.05.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 09.06.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив про їх задоволення.
Відзив на позовну заяву та будь-які заяви, клопотання відповідача до суду не надходили. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.
За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України, проти чого не заперечував позивач.
Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач як на предмет і підставу позову посилається на те, що між ним та відповідачем укладено усний договір підряду на проведення будівельних робіт, а саме будівництва гаражу за адресою: АДРЕСА_1 .
На підтвердження укладення договору підряду позивачем надано суду товарні чеки про придбання ним певних будівельних матеріалів.
Суд не може погодитись з позицією позивача, щодо виникнення таких відносин між ними з огляду на таке.
Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Відповідно до положень частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина 4 статті 203 ЦК України зазначає, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до положень частини 1 статті 206 ЦК України вбачається, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.
Відповідно до частини 1, 2 ст. 207 ЦК України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно статті 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.
В силу ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Частинами 1, 2 стаття 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно ст.ст. 843, 844 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.
За ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
З пояснень позивача, свідка та поданих суду письмових матеріалів не можливо встановити, що саме погоджувався між сторонами укладення договору підряду, обсяг робіт, строк виконання, їх вартість, частина наданих квитанцій не містить прізвища покупця та адресу доставки.
За ст. 849 ЦК України, замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.
Відповідно до ст. 853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.
До окремого виду договорів підряду закон відносить договір будівельного підряду, у відповідності до якого підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації. а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ч. 1 ст. 875 ЦК України).
Згідно вимог частини другої статті 875 ЦК України, договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.
Відповідно до частини першої статті 879 ЦК України, матеріально-технічне забезпечення будівництва покладається на підрядника, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Договором на замовника може бути покладений обов`язок сприяти підрядникові у забезпеченні будівництва водопостачанням, електроенергією тощо, а також у наданні інших послуг.
Згідно вимог частини четвертої цієї ж статті оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлено за погодженням сторін.
Порядок передання та прийняття робіт визначено статтею 882 ЦК України.
У відповідності до вимог ч.ч. 1-4, 6 цієї статті, замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. Замовник, який попередньо прийняв окремі етапи робіт, несе ризик їх знищення або пошкодження не з вини підрядника, у тому числі й у випадках, коли договором будівельного підряду передбачено виконання робіт на ризик підрядника. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Замовник має право відмовитись від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.
Згідно ст.526 КЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
За ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
У ст. 653, 654 ЦК України визначено, що у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.
Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
Згідно ч.1 та ч.2 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд відхиляє аргументи позивача про те, що між ним та відповідачем наявні договірні відносини, а саме, укладено усний договір підряду, оскільки, на думку позивача законом не встановлена обов`язкова письмова форма договору підряду і можливе укладення усного договору підряду, з огляду на таке.
Частиною 1 статті 206 Цивільного кодексу України визначено, які правочини можуть вчинятися усно.
Суд вважає, що враховуючи характер підрядних робіт, де об`єктивно між виникненням правовідносин і виконанням зобов`язань підрядником проходить певний час, укладення договору підряду, у розумінні Глави 1 § 1 Цивільного кодексу України, зокрема, статті 837, в усній формі є неможливим.
Також суд приходить до висновку, що враховуючи приписи п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, укладення договору підряду між позивачем та відповідачем в силу приписів частини 3 статті 208 Цивільного кодексу України належить вчиняти у письмовій формі.
Більш того, не зважаючи на те, що позивачем лише надано суду докази придбання будівельних матеріалів, на підтвердження укладення договору підряду, то такий договір також не відповідає вимогам частини четвертої статті 203 та пункту 3 частини першої статті 208 (письмова форма правочину) ЦК України, оскільки згідно з пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., а відтак, 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнюють сумі в 340 грн., що суттєво менше за суми грошових коштів, зазначених позивачем. Наведено додатково свідчить про те, що договір підряду, на який посилається позивач, має вчинятися у письмовій формі.
Так, на підтвердження своїх вимог позивач надав суду копії квитанцій на придбання будівельних матеріалів, рукописні записи (без підписів та зазначення, ким вони виконані) та три фотознімки будівлі.
Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі документальні докази на підтвердження укладення між сторонами договору підряду як у спрощений спосіб із погодженням всіх істотних умов, притаманних даному виду договору на виконання робіт, так і в письмовій формі.
Також відсутні в матеріалах справи докази виконання відповідачем підрядних робіт, а також будь-які докази того, що виконані роботи є неякісними, а будівля - непридатною для використання та потребує капітального ремонту. З клопотанням про проведення будівельної, інженерно-технічної чи іншої експертизи будівлі для визначення якості робіт, придатності будівлі до експлуатації, розміру заподіяних збитків тощо позивач до суду не звертався.
З огляду на викладене та враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження укладення між сторонами договору підряду на виконання робіт як у спрощений спосіб, так і в письмовій формі та доказів на підтвердження виконання сторонами умов такого договору, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту існування між сторонами даного спору договірних зобов`язань.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, розглянувши позовні вимоги в заявлених межах, суд приходить до висновку про недоведеність вимог позивача щодо відшкодування збитків за договором побутового підряду, так, як похідних, щодо відшкодування моральної шкоди.
Оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів укладення саме договору підряду, а також доказів завдання будь-якої шкоди з боку відповідача та її розміру, то у задоволенні позову суд відмовляє.
Керуючись ст.ст.626, 837, 853, 866, 857 ЦК України, ст.ст. 76, 258-259, 263-265, 273, 352 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, відшкодування збитків за договором побутового підряду та стягнення моральної шкоди - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне рішення складено та підписано 06 грудня 2021 року.

Суддя: