Справа № 521/914/21
Провадження № 6/521/155/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйок І.А.,

секретаря судового засідання Кушнірука О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області - Велькова Олега Віталійовича про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно, боржниця: ОСОБА_1 , стягувач: акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», заінтересована особа: служба у справах дітей Одеської міської ради,-

ВСТАНОВИВ:

22.01.2021 року до суду надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області - Велькова Олега Віталійовича про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно. В зазначеній заяві заявник просить суд: надати дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно, що належить боржнику - ОСОБА_1 , та яке складається з трьохкімнатної квартири, загальною площею 99.2 кв. м., житловою площею 58.4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій зареєстровані неповнолітні діти - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , без отримання попереднього дозволу органів опіки та піклування.

На обґрунтування заяви були наведені наступні фактичні обставити.

В провадженні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича перебуває виконавче провадження № 61859570 від 16.04.2020 року з примусового виконання виконавчого напису № 434 від 16.03.2020 року, що видав приватний нотаріус КМНО Шевченко О.В. про звернення стягнення на квартиру під АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В., 04.11.2005 року за реєстровим № 4253, зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 09.11.2005 року.

16.04.2020 року приватним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 61859570 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа. 08.05.2020 року, приватним виконавцем, згідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про опис та арешт майна боржника 61859570, відповідно до якої описана та арештована трьохкімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 .

Проте, згідно довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 28.04.2020 року за вих. № 39812/01-07 зареєстровані наступні неповнолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно подання, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності, право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону, а тому заявник звернувся до суду про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно, право користування яким мають неповнолітні діти.

04.02.2021 року в судове засідання з`явився приватний виконавець виконавчого округу Одеської області - Вельков О.В., просив подання задовольнити. Представник акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - І.В. Свиридов подав до суду заяву, в якій просив подання приватного виконавця задовольнити. Представник служби у справах дітей Одеської міської ради просив розглядати подання за його відсутності, при ухваленні рішення враховувати інтереси неповнолітніх та малолітній дітей. Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що дана заява не може бути задоволена виходячи з наступного.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб, та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК).

Крім того, під час розгляду питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, суди мають керуватися, зокрема, положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з п. 10 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Суд звертає увагу заявника, що даною нормою права не передбачено можливість судді вирішити питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно, право судді надати дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно, право користування яким мають неповнолітні діти, всупереч положенням «Порядку провадження органами опіки та піклування, пов`язаною із захистом прав дитини», затвердженою постановою КМУ № 866 від 24.09.2008 року.

Судом встановлено, що 17.06.2009 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17.06.2009 року позовні вимоги ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитом задоволено.

16.03.2020 року приватний нотаріус КМНО Шевченко О.В. видав виконавчий напис № 434 про звернення стягнення на квартиру під АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В., 04.11.2005 року за реєстровим № 4253, зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 09.11.2005 року.

16.04.2020 року приватним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 61859570 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа. 08.05.2020 року, приватним виконавцем, згідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про опис та арешт майна боржника 61859570, відповідно до якої описана та арештована трьохкімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 .

Проте, згідно довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 28.04.2020 року за вих. № 39812/01-07 зареєстровані наступні неповнолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стосовно правомірності звернення приватного виконавця до суду з заявою про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно за виконавчим написом, використовуючи аналогію права, статтю 435 ЦПК України, суд зазначає наступне.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Суд роз`яснює приватному виконавцю, що аналогія закону та права не застосовується до правовідносин, які носять безспірний характер, тобто до Розділу 6 ЦПК України, яким врегульовані процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Суд звертає увагу заявника, що положення ст. 435 ЦПК України, регулюють вирішення судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочення або розстрочення виконання рішення суду та встановлення чи зміни способу або порядку його виконання, а не виконавчого напису, як того просить приватний виконавець виконавчого округу Одеської області - Вельков Олег Віталійович.

Як зазначено в ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приватний виконавець здійснює примусове виконання, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором (п. 1 ч. 1 , ч. 3, ч. 5 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно п. 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішення, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Вище зазначені норми чинного законодавства, не надають право суду в стадії виконання рішення суду про стягнення боргу на підставі своєї ухвали замінювати (підміняти) дозвіл органу опіки та піклування на продаж житла, в якому зареєстровані діти, оскільки питання щодо порушення прав особи на користування житлом носять ознаки спору. Так, відповідно до п.3. розділу ІІ вказаного порядку, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування або відповідне рішення суду. Однак, ухвала суду не може замінювати дозвіл органу опіки та піклування. Ухвала про зміну порядку і способу виконання виконавчого напису не може вважатися відповідним рішенням суду.

Щодо реєстрації неповнолітньої дитини за вищезазначеною адресою, то ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» встановлено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки і піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Отже, ця норма встановлює необхідність отримання попереднього дозволу органів опіки та піклування для здійснення будь-яких угод з нерухомим майном, право власності на яке або право користування яким мають діти.

Таким чином, законодавством закріплено виключно лише за органами опіки та піклування право на надання дозволів на вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, яким володіє чи користується дитина.

Також, суду не зрозуміло чому приватний виконавець виконавчого округу Одеської області - Велькова Олега Віталійовича залучив до участі у розгляді подання про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно в якості заінтересованої особи Службу у справа дітей ОМР, хоча дозвіл на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти надає орган опіки та піклування.

Керуючись ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», ст. 1, 5, 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 260, 263, 435, 446 ЦПК України СУД

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області - Велькова Олега Віталійовича про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно, боржниця: ОСОБА_1 , стягувач: акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», заінтересована особа: служба у справах дітей Одеської міської ради відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 05.02.2021 року.

СУДДЯ: