Справа № 401/1353/21
Провадження № 2/401/746/21
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

02 грудня 2021 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя - Андріянова С.М.

за участю секретаря судового засідання - Христенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, за участі сторін, в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Агропродукт» про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просить суд: - розірвати договір оренди земельної ділянки № :02:000:2213, розташованої на території Озерської сільської ради Кіровоградської області, площею 3,6234 га, укладеного 03 лютого 2017 року між нею та ТОВ «Український Агропродукт»; - стягнути з відповідача на її користь заборгованість з орендної плати за 2019 2020 роки у розмірі 9168,41 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови договору оренди щодо строків виплати орендної плати за користування належною їй земельною ділянкою.

Ухвалою від 14 травня 2021 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 28 травня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, за участю сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву.

Позивач в судове засідання не з`явилася. 02 грудня 2021 року представник позивача адвокат Горобець О.Л. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду належним чином не був повідомлений. Правом на подання відзиву, відповідно до ст.178 ЦПК України, відповідач не скористався, оскільки направлені судом документи, в тому числі позовна заява з додатками, повернулися на адресу суду із відміткою поштового відділення «організація відсутня».

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по друге суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно п.8 ч.1 ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 19 квітня 2021 року (справа №910/2750/21) відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Агропродукт» (код за ). (а.с.63-64)

З витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Агропродукт» (код за ) також видно, що 12 травня 2021 року до Реєстру внесено запис про порушення провадження у справі про банкрутство юридичної особи на підставі судового рішення від 19 квітня 2021 року №910/2750/21. (а.с.62)

Суд зазначає, що умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи, на час розгляду даної справи, встановлює Кодекс України з процедур банкрутства.

Разом з тим, суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові у справі № 372/3584/16-ц від 26 червня 2018 року, у якій зазначено наступне.

Під час вирішення питання щодо можливості розгляду справи в порядку цивільного судочинства необхідно керуватися завданнями цивільного судочинства, передбаченими у статті 1 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому суди повинні керуватися принципом правової визначеності і не допускати наявності провадження, а отже і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами з того ж предмета, але судами у різних юрисдикціях.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів передбачені Законом № 4212-VI.

Частиною четвертою статті 10 цього Закону визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; про сплату податків, зборів (обов`язкових платежів); стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, а також визнання недійсними рішень державних органів, пов`язаних з майновими вимогами до боржника.

Ця норма кореспондується з положеннями пункту 7 частини першої статті 12 ГПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій, згідно з якими господарським судам підвідомчі справи у всіх майнових спорах з вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство.

Крім указаних у статті 10 Закону № 4212-VI справ у спорах, до пов`язаних з майновими вимогами до боржника, слід відносити також спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, а також спори, пов`язані з майновими вимогами учасників (акціонерів) до боржника.

Справи у відповідних спорах належать до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина дев`ята статті 16 ГПК України). Такі майнові спори розглядаються та вирішуються господарським судом за правилами позовного провадження, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, установлених Законом № 4212-VI, у межах провадження у справі про банкрутство, тобто без порушення нових справ.

Разом з тим з винесенням ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство пов`язуються певні правові наслідки, зокрема: вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів; розгляд вимог конкурсних, забезпечених і поточних кредиторів та вирішення майнових спорів здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 4212-VI арешт майна боржника чи інші обмеження щодо розпорядження майном боржника можуть застосовуватися виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Стаття 23 Закону № 4212-VI встановлює порядок виявлення кредиторів. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, тобто першим днем перебігу цього строку є день, наступний за днем офіційного оприлюднення такого оголошення.

Після офіційного оприлюднення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство всі кредитори мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, у порядку статті 23 Закону № 4212-VI незалежно від настання строку виконання зобов`язань.

Відповідно до статті 19 Закону № 4212-VI на ці вимоги поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, установленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в ліквідаційній процедурі у шосту чергу. Такі кредитори не беруть участі в представницьких органах кредиторів (зборах та комітеті кредиторів).

Отже, установлення юрисдикційності всіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може реалізувати своєчасно свої права і отримати задоволення своїх вимог.

Таким чином за наявності порушеної господарським судом справи про банкрутство відповідача цивільну справу за позовом до такого відповідача не можна порушити, а в разі її порушення вона підлягає закриттю. Якщо під час її розгляду з`ясується, що відносно відповідача у справі порушено провадження про його банкрутство господарським судом, то порушена цивільна справа, підлягає закриттю у зв`язку з тим, що справа не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує, що позивачем до відповідача, крім немайнової вимоги про розірвання договору оренди, заявлено також вимогу майнового характеру про стягнення грошових коштів ( заборгованість з орендної плати).

Згідно ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

За таких обставин, встановивши, що стосовно відповідача у справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Агропродукт» порушено справу про банкрутство, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки відновлення порушених прав позивача, що заявлені до відповідача, щодо якого порушено справу про банкрутство, можливе у рамках розгляду справи про банкрутство, тобто така заява, у відповідності до ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, має бути подана до Господарського суду міста Києва, у провадженні якого знаходиться справа про банкрутство відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Агропродукт» (код за ).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.1 ст.256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 255, 256, 258-261, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Агропродукт» про розірвання договору оренди земельної ділянки, на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, в зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

У відповідності до ч.1 ст.256 ЦПК України, роз`яснити позивачеві, що розгляд справи відноситься до юрисдикції Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Світловодського міськрайонного

суду Кіровоградської області С.М. Андріянова