Провадження №22-ц/812/239/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2021 року м. Миколаїв

справа № 487/8375/19

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О., Кушнірової Т.Б.,

із секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: служба у справах дітей Миколаївської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , подану її представником адвокатом Гриненко Ігорем Івановичем - на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, ухвалене 27 листопада 2020 року під головуванням судді Кузьменка В.В., повний текст судового рішення складений цього ж дня,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що з 05 березня 2016 року по 04 лютого 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_4 . На підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2019 року шлюб між подружжям було розірвано та вони перестали спільно проживати, дочка ОСОБА_5 залишилась проживати з матір`ю.

Як вказали позивачі, після розлучення ОСОБА_6 перестала дозволяти їм бачитись з дитиною, створюючи обставини, які унеможливлювали побачення. Не зважаючи на це, ОСОБА_1 вчасно і в повному обсязі сплачує аліменти, систематично цікавиться станом здоров`я та розвитком дитини та намагається побачитись з дитиною, приймати участь у її вихованні.

Також позивачі зазначають, що ОСОБА_1 не позбавлений батьківських прав, характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований, має постійне місце мешкання в якому забезпечені умови для повноцінного розвитку, проживання та виховання дитини, за своїми якостями може здійснювати позитивний вплив на дитину, рішенням № 972 за його зверненням до Служби у справах дітей було встановлено дні та години спілкування з дочкою ОСОБА_5 , але незважаючи на це ОСОБА_3 ігнорує та продовжує чинити перешкоди в спілкуванні йому з дочкою, а ОСОБА_2 - у спілкуванні та участі у вихованні онуки.

Посилаючись на викладене, позивачі просили усунути перешкоди в спілкуванні та в вихованні ОСОБА_4 , які чинить ОСОБА_3 шляхом визначення наступного способу участі у вихованні дитини:

- встановити побачення ОСОБА_1 з дочкою ОСОБА_7 , без присутності матері ОСОБА_3 , в наступні дні: щопонеділка з 09.00 год. до 13.00 год.; щосереди з 09.00 год. до 13.00 год.; щоп`ятниці з 15.00 год. до 18.00 год.; щосуботи з 09.00 год. до 18.00 год.; один раз в місяць, з урахуванням можливості ОСОБА_1 , з 09.00 год. суботи до 10.00 год. неділі, з ночівлею дитини за місцем проживання батька за адресою АДРЕСА_1 ;в святкові дні не менше 4 годин на день, з урахуванням взаємної можливості ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; в день народження ОСОБА_7 - щорічно 26 жовтня - не менше 4 годин на день, з урахуванням взаємної можливості ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;

- встановити побачення ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_7 , без присутності матері ОСОБА_3 , в наступні дні: щонеділі з 10.00 год. до 13.00 год.;- в святкові дні не менше 2 годин на день, з рахуванням взаємної можливості з ОСОБА_3 ; щороку 26 грудня - тривалістю 4 годин на день;- в дні народження - щорічно 16 серпня та 21 вересня, в присутності інших членів родини тривалістю 3 години на день; щорічно 1 червня та 1 травня - в присутності інших членів родини 3 години на день; в день народження ОСОБА_4 - щорічно 26 жовтня 2 години на день.

Представник відповідачки адвокат Гриненко І.І. - заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що оскільки дитина народилась з вродженою патологією вроджена недостатність лактози - та потребує постійного спеціального догляду та строгої дієтотерапії з використанням безлактозних сумішей. Дитина не розмовляє, не може висловлювати свої бажання та потреби. Не розуміння її потреб, стане причиною психотравмування дитини, враховуючи відсутність у батька досвіду спілкування з дитиною протягом тривалого часу. Вважають, що спілкування з дитиною поза її волі та місцем її мешкання призведе до негативних наслідків, які вплинуть, як на її фізичний, так і на психічний стан.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2020 року позов задоволено частково. Встановлено побачення ОСОБА_1 з дочкою ОСОБА_5 без присутності матері - ОСОБА_3 , щопонеділка, щосереди, щоп`ятниці з 16:00 до 18:00 год та щосуботи з 10:00 до 12:00 год. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 адвокат Гриненко І.І.- просить скасувати частково судове рішення та ухвалити у цій частині нове рішення, згідно якого встановити побачення позивачу з дитиною щопонеділка, щосереди та щоп`ятниці з 16:00 до 18:00 год. та щосуботи з 10:00 до 12:00 год. Перші п`ять зустрічей - у присутності матері.

Апелянт зазначає, що рішенням Миколаївської міської ради № 972 від 13.09.2019 року було визначено участь батька у вихованні дитини: щосереди, щоп`ятниці з 16 до 18 год. та щосуботи з 10 до 12 год., перші п`ять зустрічей повинні проходити у присутності матері, з вказаним рішенням сторони були згодні, будь-яких перешкод у спілкуванні з дитиною відповідно до цього порядку ОСОБА_3 не чинила. Дитина за станом здоров`я потребує спеціального догляду та спеціальної дієти, що було підставою прийняття вищевказаного рішення бачитися батьку з дитиною у перші п`ять зустрічей у присутності матері. З висновком служби у справах дітей від 20 липня 2020 року, яким дозволено зустрічі батька з донькою без участі матері, відповідачка не згодна, оскільки стан здоров`я дитини не покращився, та саме вона має практичний досвід яку їжу можна, а яку не можна давати дитині, які першочергові медичні заходи слід здійснити, якщо у дитини почнеться реактивна реакція на їжу, які ліки слід давати у цьому випадку та порядок їх прийому.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 - адвокат Гриненко І.І., підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Медюк О.О. вимоги апеляційної скарги повністю визнали.

Представник третьої особи Довгань І.В. не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 11, 15 Закону "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регуляторних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно статті 141 СК батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

За змістом статті 157 СК той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкування з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 159 СК, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до частин 5, 6 статті 19 СК орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

При вирішенні спору про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини суд насамперед повинен виходити з інтересів самої дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 05 березня 2016 року по 04 лютого 2019 року перебували у шлюбі від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_4 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перестали спільно проживати, дочка ОСОБА_5 залишилась проживати з матір`ю. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , заборгованості по сплаті аліментів позивач не має.

Рішенням органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради №972 від 13.09.2019 року були встановлені дні та години спілкування позивача ОСОБА_1 зі своєю донькою ОСОБА_5 , проте вказане рішення відповідачка виконувала неналежним чином.

Під час судового розгляду даної справи орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради склав висновок №3868/02.02.01-22/25/14/20 від 20.07.2020 року про усунення перешкод у вихованні дитини, в якому вважав доцільним усунути перешкоди батькові у спілкуванні з дитиною та встановити йому наступні дні спілкування з дитиною: щопонеділка, щосереди, щоп`ятниці з 16.00 годин до 18.00 годин, щосуботи з 10.00 годин до 12.00 годин, без присутності матері.

Зі змісту вказаного висновку органу опіки та піклування вбачається, що відповідно до довідки Центру первинної медико-санітарної допомоги №5, дитина знаходиться на "Д" обліку у лікаря генетика. Постійно потребує спеціального дієтичного харчування (кожні 2 години). Щороку проводить стаціонарне лікування. Дитина соціально неадаптована, має затримку мовного розвитку. Мати виконує всі рекомендації лікарів по догляду та лікуванню дитини.

При визначенні способу участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні доньки суд першої інстанції обґрунтовано врахував вимоги статей 11, 15 Закону "Про охорону дитинства", статей 141, 157, ч. 1 статті 159 СК, встановлені обставини цієї справи, думку батьків дитини, а також запропонований органом опіки та піклування порядок щодо днів та годин спілкування позивача ОСОБА_1 зі своєю донькою ОСОБА_5 та вірно встановив, що такий спосіб участі позивача у вихованні дитини відповідає інтересам малолітньої дитини, дозволить налагодити психологічний контакт дитини з батьком та не порушить звичайних для дитини умов життя та розпорядку, який склався, оскільки між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Суд вірно виходив з того, що таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, його розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків зі своїми дітьми служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Дитина має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Разом з тим, суд не в повній мірі врахував вимоги ч. 2 статті 159 СК та не звернув належної уваги на те, що за станом здоров`я дитина потребує спеціального догляду та спеціальної дієти, а тому, враховуючи відсутність у батька достатнього практичного досвіду із виконання рекомендації лікарів по догляду та лікуванню та виходячи насамперед з інтересів дитини, не можна повністю погодитися із висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 20.07.2020 року, що всі зустрічі дитини із батьком повинні проходити без участі матері.

Так, висновком експертного психологічного дослідження №7/38 від 20.11.2020 року встановлено, що розумові дії ОСОБА_7 формуються з відставанням і недостатньо продуктивно, до того ж процеси пізнавальної діяльності недосконалі звужене й обмежене сприймання, недостатня пам`ять та увага. Відмічається загальне відставання в інтелектуальному розвитку. Відмічається складність вироблення навичок. Показове порушення працездатності. Причиною цього явища є надлишкова виснаженість нервових процесів, їх інертність. У дитини проявляються такі риси, які зумовлюються хворобливими порушеннями функціонування нервової системи. На тлі надлишкової виснаженості, загальмованості нервових процесів проявляються такі характеристики, як млявість, боязкість, плаксивість. Надлишкова збудливість, яка також пов`язана зі швидким виснаженням, веде до бурхливих реакцій до зауважень. Для ОСОБА_7 зміна умов проживання, виховання та оточення дитини негативно вплине на її емоційний, психологічний стан та відчуття благополуччя. Наслідками негативного впливу є необхідність задоволення її потреби в постійному контролі і нагляду з боку матері щодо організації харчування (дотримання суворої дієти), профілактики вторинних інфекційних ускладнень, що можуть виникнути при недосконалому догляді та є небезпечними для дитини, а також потреби в систематичній комплексній корекційно-розвивальній роботі. Дитина потребує дотримання режиму сну і відпочинку, уникнення будь-яких психотравмуючих ситуацій, враховуючи порушення працездатності, виснаженість нервових процесів та наявні прояви рис, які зумовлюються хворобливими порушеннями функціонування нервової системи.

Визначаючи спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні доньки суд першої інстанції звернув увагу на висновок експертного психологічного дослідження та зазначив про необхідність врахування віку дитини, її стану здоров`я, необхідність дотримання дитиною режиму, той факт, що дитина протягом певного часу не бачила батька та їй потрібно звикнути до нього, щоб не відчувати тривогу через відсутність матері під час спілкування з батьком, але дійшов помилкового висновку про те, що навіть перші зустрічі дитини із батьком повинні проходити без участі матері.

З огляду на викладене, а також враховуючи думку позивача ОСОБА_1 , який в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції не заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги про те, що перші п`ять його зустрічей з донькою ОСОБА_5 необхідно проводити у присутності матері, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо встановлення саме такого порядку зустрічей батька з дитиною.

Таким чином, на підставі ст. 376 ЦПК України оскаржуване рішення суду підлягає зміні.

Рішення суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 в апеляційному порядку не оскаржувалося, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України його законність і обґрунтованість в цій частині апеляційним судом не перевірялися.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2020 року змінити, доповнивши його резолютивну частину наступним: Перші п`ять зустрічей ОСОБА_1 із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проводити у присутності матері - ОСОБА_3 .

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді: О.О. Данилова

Т.Б. Кушнірова

Повний текст судового рішення складено 05 лютого 2021 року