Ухвала

02 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 466/2893/14

провадження № 61-14340св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Акціонерного товариства «Галичфарм» до Львівської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, про визнання недійсними рішення та державного акта на право власності на землю та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Галичфарм», Львівської міської ради, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, про визнання незаконною ухвали, визнання незаконним рішення, визнання недійсним та скасування державного акта на право постійного користування землею, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 27 липня 2021 року у складі колегії суддів: Цяцяка Р. П., Ванівського О. М., Крайник Н. П.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Галичфарм» (далі - ПАТ «Галичфарм») звернулося до суду з позовом до Брюховицької селищної ради Львівської області, ОСОБА_1 , третя особа - відділ Держземагентства у м. Львові, про визнання недійсними рішення та державного акта на право власності на землю.

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Галичфарм», Брюховицької селищної ради Львівської області, третя особа - відділ Держземагентства у м. Львові, про визнання незаконною ухвали, визнання незаконним рішення, визнання недійсним та скасування державного акта на право постійного користування землею, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 року позов ПАТ «Галичфарм» задоволено.

Визнано недійсним рішення виконавчого комітету Брюховицької селищної ради від 24 травня 1994 року № 180 «Про надання у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків та господарських будівель» щодо надання у приватну власність. ОСОБА_1 земельної ділянки у АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0756 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарської будівлі.

Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю від 17 листопада 1994 року серії ЛВ 731112249, виданий Брюховицькою селищною радою народних депутатів ОСОБА_1 , зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 249.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 року - залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2016 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 15 березня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18 липня 2017 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 25 березня 2019 року, у задоволенні позову ПАТ «Галичфарм» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконною ухвалу Брюховицької селищної ради 4-ї сесії 22-го скликання від 04 січня 1995 року «Про внесення змін до ухвали 16-ї сесії Брюховицької селищної Ради народних депутатів «Про вилучення земельної ділянки площею 0,63 га з користування оздоровчого табору « Конвалія ».

Визнано незаконним рішення виконавчого комітету Брюховицької селищної ради від 23 лютого 1995 року № 46 «Про видачу державного акту на право постійного користування Акціонерного товариства «Галичфарм» (далі - АТ «Галичфарм») на оздоровчий табір «Конвалія» в частині включення в земельну ділянку АТ «Галичфарм» земельної ділянки площею 0,0756 га, переданої згідно державного акта на право приватної власності на землю від 17 листопада 1994 року ОСОБА_1 .

Визнано недійсним та скасовано державний акт на право постійного користування землею від 28 лютого 1995 року, виданий Брюховицькою селищною радою дитячому оздоровчому табору «Конвалія» АТ «Галичфарм» на земельну ділянку площею 3,5351 га у смт. Брюховичі відповідно до рішення Брюховицької селищної ради від 23 лютого 1995 року № 46 у частині включення в цю земельну ділянку земельної ділянки площею 0, 0756 га ,переданої згідно державного акта на право приватної власності на землю від 17 листопада 1994 року ОСОБА_1 .

Зобов`язано ПАТ «Галичфарм» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0756 га у АДРЕСА_1 шляхом надання ОСОБА_1 доступу до земельної ділянки.

Постановою Верховного Суду від 11 грудня 2019 року касаційну скаргу ПАТ «Галичфарм» задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 липня 2017 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 березня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 січня 2020 року залучено до участі у справі у якості третьої особи - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 09 квітня 2021 року залучено до участі у справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 у якості відповідача - виконавчий комітет Брюховицької селищної ради Львівської області, виключивши його із числа третіх осіб.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2020 року провадження у справі за позовом ПАТ «Галичфарм» та зустрічним позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог до виконавчого комітету Брюховицької селищної ради Львівської області закрито на підставі пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2020 року у складі судді Невойта П. С. у задоволенні позову ПАТ «Галичфарм» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 червня 2021 року залучено до участі у справі за позовом ПАТ «Галичфарм» та зустрічним позовом ОСОБА_1 у якості відповідача Львівську міську раду як правонаступника Брюховицької селищної ради.

Постановою Львівського апеляційного суду від 27 липня 2021 року апеляційну скаргу ПАТ «Галичфарм» задоволено.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ПАТ «Галичфарм» задоволено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2020 року.

Підстави касаційного оскарження судового рішення визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення ОСОБА_1 вказує неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 323/963/17, від 17 жовтня 2018 року у справі № 910/6440/17, від 12 жовтня 2020 року у справі № 344/15256/17, від 19 жовтня 2020 року у справі № 686/10181/17, від 27 квітня 2021 року у справі № 916/608/19 та від 07 липня 2021 року у справі № 362/121/15-ц, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також підставою касаційного оскарження судового рішення заявник вказує неправильне застосування апеляційним судом норм права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, а саме положень статтей 19, 22, 28, 29, 31, 46 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, ОСОБА_1 вказує на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази та встановив обставини, що мають значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу необхідно розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Акціонерного товариства «Галичфарм» до Львівської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, про визнання недійсними рішення та державного акта на право власності на землю та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Галичфарм», Львівської міської ради, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, про визнання незаконною ухвали, визнання незаконним рішення, визнання недійсним та скасування державного акта на право постійного користування землею, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк