ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9138/21 Справа № 182/5134/20 Суддя у 1-й інстанції - Рибакова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Фізична особаи-підприємецья ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст., ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2021 року, винесену суддею Рибаковою В.В. у місті Нікополі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Представник відповідача ОСОБА_3 надала до суду першої інстанції клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення іншої справи №182/1672/21 за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання трудового договору фіктивним.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_3 , зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, до набрання законної сили судовим рішенням в справі за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання трудового договору недійсним (№182/1672/21).

Позивач ОСОБА_1 , будучи незгодною з ухваленим судовим рішенням подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції приписів п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, ставить питання про скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, скаржник зазначає, що в даній справі зібрано усі необхідні докази, які дозволяють оцінити обставини справи, які є предметом судового розгляду, зокрема довідкою Пенсійного фонду України підтверджено факт трудових відносин між сторонами з грудня 2028 року по березень 2020 року, з якою видно, що позивачу була нарахована ФОН ОСОБА_2 заробітна плата в розмірі 66 544,72 грн.

Позивач вважає, що подача відповідачем позову до неї про визнання трудового договору недійсним, спрямована на перешкоджання розгляду цієї справи, вважає такі дії ОСОБА_2 зловживанням процесуальними правами. Також позивач вважає, що судом грубо порушені вимоги ст.275 ЦПК України щодо розумного строку розгляду справи, яка не розглянута протягом семи місяців з дати відкриття провадження по справі 14.12.2020.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки переглядається ухвала суду зазначена в 14 ч.1 ст.353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання сторони відповідача про зупинення провадження по справі, виходив з того, що в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа №182/1672/21 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання трудового договору недійсним, підготовче засідання по справі призначено на 22.09.2021 року о 14:30 год. Суд дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи про визнання трудового договору недійсним.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" для зупинення провадження у справі у зв`язку із неможливістю розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду (аналогічна позиція висловлена у правовому висновку Верховного суду України у постанові №6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року).

Інститут зупинення провадження у справі впроваджений для об`єктивного і правильного розгляду залежних одна від одної цивільних чи інших справ, зокрема, з метою недопущення у подальшому здійснення процедури повороту виконання рішення суду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених ст.251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Проте, колегія суддів не вбачає підстав для зупинення провадження у даній справі, враховуючи, що заявником не доведено неможливість розгляду даної цивільної справи до вирішення іншої справи, а також те, що в ній вирішуються питання, які стосуються підстав, заявлених у справі, вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Наявність у провадженні суду першої інстанції іншої справи про визнання трудового договору недійсним не перешкоджає розгляду даної цивільної справи, та не є підставою для зупинення провадження у справі у розумінні вимог п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду про зупинення провадження у справі постановлена з порушенням норм процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що зупинення провадження у справі перешкоджає подальшому провадженні у справі, є обґрунтованими.

Також, колегія суддів зазначає, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Із матеріалів даної справи вбачається, що справа перебуває в провадженні суду першої інстанції з вересня 2020 року. Наведене, у свою чергу, свідчить про те, що зупинення провадження у справі призведе до порушення розумних строків розгляду справи та порушить права сторін на своєчасність її розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження є помилковою.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.259,367,368,379,381-384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2021 року про зупинення провадження скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: