Справа № 589/420/21
Провадження № 2/589/737/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Литвинко Т.В., ознайомившись з позовною заявою Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2021 року до суду надійшла позовна заява Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення вартості витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, у сумі 73635,66 грн, з урахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 3985,15 грн та трьох відсотків річних від простроченої суми у сумі 2941,39 грн, що загалом складає 80562,20 грн. Вимоги позову мотивовані тим, що відповідач у порушення умов договору з власної ініціативи звільнилась зі служби в Національній поліції до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання.

Ознайомившись із вказаною позовною заявою, суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом даного позову є відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з перебуванням відповідача на державному утриманні під час навчання у Національній академії внутрішніх справ. При цьому, під час такого навчання відповідачу було присвоєно спеціальне звання рядового поліції.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

У п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України закріплено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

За змістом ст. 9 Закону України «Про міліцію», чинного на час виникнення спірних відносин, на курсантів, слухачів, ад`юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів МВС, поширюються права і обов`язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про міліцію» працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади, а тому його служба є публічною.

Згідно ст. 18 Закону України «Про міліцію» підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням МВС в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує МВС за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Курсанти вищих навчальних закладів МВС у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Аналогічні норми містяться в ст. 74 Закону України «Про національну поліцію», який є чинним на час розгляду справи, відповідно до ч.ч. 4,5 якої особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Крім того, статтею 59 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно ст. 63 Закону України «Про національну поліцію» контракт про проходження служби в поліції - це письмовий договір, що укладається між громадянином України та державою, від імені якої виступає поліція, для визначення правових відносин між сторонами. Контракт про проходження служби в поліції укладається з громадянами, які зараховані до вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, - на час навчання.

Таким чином, навчаючись у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, особа проходить службу, яка відповідно до зазначених норм КАС України вважається публічною службою.

Згідно змісту позову відповідач навчалася в Національній академії внутрішніх справ, проходила службу в органах внутрішніх справ та в органах поліції, в подальшому звільнена зі служби в національній поліції за власним бажанням.

Відтак суд вважає, що даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16, від 10 квітня 2019 року у справі № 705/1664/17 та у постановах Верховного Суду у складі колегій Касаційного цивільного суду від 04 грудня 2019 року у справі № 185/7167/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 378/1127/18, від 22.10.2020 року у справі №753/7449/20 та від 18 грудня 2020 року у справі № 138/2095/20 та інших постановах, що свідчить про усталену практику розгляду вказаної категорії спорів.

Відповідно до ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи встановлене, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження за позовною заявою Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, слід відмовити.

Керуючись ст. 186, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі надіслати позивачу разом з позовними матеріалами.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області Т.В.Литвинко