Справа № 191/2703/21
Провадження № 2/191/884/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря - Силкіної О.Г.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 26.04.2013 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3 . Спочатку їх сімейне життя складалося добре, проте протягом останніх трьох років сімейні стосунки між ними погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок, так як наслідок, до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного. Біль того, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Рішення про розірвання шлюбу позивач прийняла остаточно, оскільки примирятися з відповідачем пробували неодноразово протягом останніх трьох років, однак все безрезультатно, тому вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і є таким, що суперечить її інтересам, інтересам відповідача та інтересам їх дитини.

У зв`язку з цим, позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. Стягнути з відповідача понесені нею судові витрати на сплату судового збору - 908 грн., та складання позову юристом - 500 грн., на загальну суму 1408 грн.

Позивач до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи й її відсутність. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище : « ОСОБА_1 ».

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи, а саме : копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , згідно якого 26.04.2013 року зареєстрували шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : « ОСОБА_1 »; копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Серія НОМЕР_2 , з якого вбачається, що його батьками є сторони по справі; копією паспорта ОСОБА_1 , № НОМЕР_3 ; копією паспорта ОСОБА_2 , Серія НОМЕР_4 та іншими матеріалами справи.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя.

Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп., то у відповідності до вимог ст.142 ЦПК України суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що відповідно становить 454 грн. 00 коп., а також враховуючи приписи ч.1 ст.141 ЦПК України - здійснити стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 454 грн. 00 коп., що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог.

Що стосується позовних вимог про стягнення витрат, пов`язаних зі складанням юристом позовної заяви в розмірі 500 грн., то дані вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 року визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Однак позивач, до позовної заяви не надала жодних документів, які б підтверджували сплату нею коштів на професійну правничу допомогу в розмірі 500,00 грн..

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-112,113 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10-13, 15,76-80, 82, 133,137,141, 206, 259, 263-268 ЦПК України суд , -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 26 квітня 2013 року Виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 3.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Писарівка Синельниківського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер : НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_6 , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_6 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви згідно квитанції № 0.0..1 від 20.08.2021 року в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до Державного органу реєстрації актів цивільного стану.

СуддяТ. В. Прижигалінська