Справа №639/5455/20
Провадження №2/639/283/21
20 січня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Баркової Н.В.,
за участю секретаря - Волкової С.І.,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом, який в подальшому був уточнений, до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим в АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з 11.11.1979 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . Позивач є власником 25/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і господарчих споруд, розташованого в АДРЕСА_2 , на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.10.1980 року (справа № 2-1566/80) - 25/200 частин; на підставі договору купівлі-продажу від 21.02.1981 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої ХДНК Леоновою Б.А. за реєстровим № 1-888 - 25/200 частин. У належній позивачу на праві власності частині житлового будинку АДРЕСА_2 окрім неї зареєстровані її сини - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Як вказує позивач, паспортна реєстрація осіб у житловому будинку АДРЕСА_3 підтверджується довідкою комітету жителів приватного сектору Новобаварського району м. Харкова. У 2001 році син ОСОБА_3 зібрав усі свої речі, особисті документи, залишив місце реєстрації і згодом, як позивач дізналася, поїхав до Польщі на заробітки. С того часу відносини між ними зіпсовані, вони навіть не спілкуються і не зустрічаються. Де саме зараз знаходиться син, позивачу не відомо, життям позивача він теж не цікавиться. Син ОСОБА_4 залишив місце реєстрації у 2005 році. Спочатку він захотів переїхати до батька, а пізніше взагалі вирішив залишити Україну. Як відомо позивачу, зараз син проживає в м. Санкт-Петербург РФ, одружився і згодом отримає дозвіл на постійне проживання. Виїзд обох відповідачів з місця постійного проживання був обумовлений особистими планами на майбутнє кожного з них. Раніш позивач не поспішала знімати синів з реєстраційного обліку, бо не була впевнена, що їм вдасться влаштувати своє життя за межами м. Харкова, але зараз це питання потребує вирішення. Отже, вже доволі тривалий час відповідачі за місцем реєстрації в Україні не проживають. З боку позивача ніяких обмежень або перешкод їм у праві жити у будинку і користуватися ним не було, позивач ніколи їх не виганяла, не вчиняла будь-яких протиправних дій стосовно них і не змінювала замки від приміщення. Ані ОСОБА_3 , ані ОСОБА_4 будь-яких скарг або заяв з цього питання ніколи не складали, їх реєстрація у належній позивачу на праві власності частині житлового будинку більш п`ятнадцяти років поспіль є виключно формальною. Обставини, викладені у позовній заяві, доводяться актом за № 53 комітету жителів приватного сектору Новобаварського району м. Харкова від 17.07.2020 року, оригіналом довідки комітету жителів приватного сектору Новобаварського району м. Харкова про реєстрацію. Позивач вказує, що вона є літньою людиною, їй важко нести зайві витрати по сплаті за житло з урахуванням реєстрації відповідачів, розмір вартості теперішніх комунальних послуг призведе її до повного зубожіння. Окрім того, реєстрація відповідачів у будинку перешкоджає позивачу отримати субсидію і взагалі повною мірою користуватися, володіти і розпоряджатися власним житлом.
У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.09.2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Призначено судове засідання. Клопотання позивача ОСОБА_2 про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задоволено. Витребувано відповідні докази.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.11.2020 року клопотання позивача ОСОБА_2 про виклик свідків у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задоволено. Викликані в судове засідання свідки: ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 .
В судовому засіданні 20.01.2021 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, надала вступне слово, посилаючись на обставини, викладені в позові та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явилися, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили, відзив не надали, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.01.2021 року, зазначеній в протоколі судового засідання, проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, покази свідків, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи наступне.
Судовим розглядом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис №100 та підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого повторно 14.05.2013 року. Батьками зазначені ОСОБА_10 та ОСОБА_2 (а.с.6).
Відповідач ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис №261 та підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 виданого 15.05.1986 року. Батьками зазначені ОСОБА_11 та ОСОБА_2 (а.с.7).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є власником 25/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і господарчих споруд, розташованого в АДРЕСА_2 , на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.10.1980 року (справа № 2-1566/80) - 25/200 частин; на підставі договору купівлі-продажу від 21.02.1981 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої ХДНК Леоновою Б.А. за реєстровим № 1-888 - 25/200 частин. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.10.1980 року (справа № 2-1566/80) зареєстровано у КП «ХМБТІ» 08.12.1980 року за реєстровим № 2001. Договір купівлі-продажу від 21.02.1981 року зареєстрований 11.03.1981 року за реєстровим № 2001 (а.с.8-11).
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з даних відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області (а.с.19, 20).
Згідно з актом №53 комітету жителів приватного сектору Новобаварського району м. Харкова від 17.07.2020 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 письмово підтверджують, що ОСОБА_3 , 1979 року народження, не проживає за адресою в АДРЕСА_1 - з 2001 року, ОСОБА_4 , 1986 року народження, не проживає за адресою в АДРЕСА_1 - з 2005 року (а.с.15).
З листа Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області від 07.10.2020 року вбачається, що згідно обліків ITC ІПНП та канцелярії Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області звернень та повідомлень щодо перешкод у проживанні або користуванні житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , гр. від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 починаючи з 2001 року до Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області не надходило (а.с.41-42).
Згідно з відповіддю Управління соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради від 05.10.2020 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради не перебуває. Інформація про визнання ОСОБА_4 непрацездатною особою або знаходження його в установі соціальної допомоги в Управлінні відсутня. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради не перебуває. Інформація про визнання ОСОБА_3 непрацездатною особою або знаходження його в установі соціальної допомоги в Управлінні відсутня (а.с.43).
Разом з тим, згідно з відповіддю адміністрації КНП «Міська поліклініка №24» Харківської міської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Харкова, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Харкова, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 за медичною допомогою до фахівців МП №24 не звертались. Амбулаторні карти в реєстратурі МП №24 не заводились (а.с.45).
Крім того, відповідно до листа Департаменту інформатизації МВС України від 16.10.2020 року вбачається, що станом на 05.10.2020 року згідно обліків Департаменту інформатизації МВС України відомостей щодо перебування в місцях обмеження або позбавлення волі у відношенні гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , немає (а.с.47).
Допитана у якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що проживає 40 років в домоволодінні неподалік будинку позивача, однак вже багато років, в будь-якому випадку більше п`яти років, за адресою проживання позивача ОСОБА_2 свідок не бачила її синів, один з яких поїхав до Росії, а другий - одружився і також не проживає за адресою реєстрації в будинку АДРЕСА_2 , їх речей в будинку свідок також не бачила, стверджувала, що позивач проживає сама.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що проживає навпроти будинку позивача 20 років, відповідачів не бачила ніколи, позивач проживає одна.
Свідок ОСОБА_9 повідомила суду, що знає позивача як сусідку по вулиці, знає, що у позивача є два сини, оскільки свідок має двох дочок такого ж віку, однак відповідачів свідок вже багато років не бачила в будинку АДРЕСА_2 , пам`ятає їх ще дітьми. Також свідок повідомила, що позивач перешкод у проживанні синам не чинила.
Згідно з ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (пункт другий вказаної статті). Право приватної власності, згідно частини четвертої наведеної статті Основного закону України, є непорушним.
Зазначені положення кореспондуються з вимогами статті 319 ЦК України, відповідно до якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 вказаного кодексу визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК Української РСР припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтями 77, 78, 79 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.
Так, судом на підставі досліджених доказів встановлено, що власник квартири АДРЕСА_5 позивач ОСОБА_2 має певні перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження належною їй власністю, право позивача порушено, оскільки реєстрація місця проживання відповідачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за даною адресою тягне додаткові витрати з боку позивача та порушує її конституційне право щодо реалізації майна. При цьому, відповідачі не мають права власності на вищевказане домоволодіння, у спірному будинку не проживають тривалий час, більше 5 років, в судове засідання не з`явилися та протилежного не довели, відзив на позов не подавали та не повідомляли суд про поважність причин їх не проживання за адресою реєстрації. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Враховуючи наведене, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням органом реєстрації зняття з реєстрації особи проводиться без додаткового ухвалення рішення суду.
На підставі викладеного і керуючись Конституцією України, ст. ст. 317, 319, 383, 391 ЦК України, ст.ст.64, 150, 156 ЖК УРСР,Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Жовтневим РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 16.11.2016 року, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідачі:

-ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

-ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 08.02.2021 року.

Суддя Н.В.Баркова