Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2021 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О. , за участю секретаря судового засідання Ткачук Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно. У обґрунтування позову позивачі зазначили, що грудня 2019 року померла мати позивачів ОСОБА_4 . ОСОБА_4 перебувала в шлюбі з ОСОБА_5 . У 1965 році батьки почали будівництво домоволодіння АДРЕСА_1 , яке закінчили у 1970 році. Згідно Акту приймання індивідуального домобудівництва від 14 липня 1971 року, зазначене домоволодіння було прийнято в експлуатацію 14 липня 1971 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_5 . Відповідно до свідоцтва про право власності від 15 березня 1986 року, ОСОБА_4 була власником 1/2 долі домоволодіння з належними до нього надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті чоловіка та стала власником вцілому всього домоволодіння. У 1992 році бабка відповідача ОСОБА_6 самочинно збудувала на цій ділянці житлову прибудову та господарські будівлі. Рішенням Іллічівської районної ради народних депутатів виконавчого комітету м. Маріуполя № 562 від 09 грудня 1992 року йому було видано свідоцтво про право власності на житлову прибудову літ. А-1 та господарські будівлі літ. літ. В, Л. И, Б,Н, що складає 47/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 відповідача померла, а її син, ОСОБА_7 , прийняв спадщину. У подальшому ОСОБА_7 подарував належну йому 47/100 частки своєму синові, ОСОБА_3 . Таким чином, відповідач ОСОБА_3 на теперішній час є співвласником зазначеного домоволодіння. 12 жовтня 1998 року ОСОБА_4 отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,0568 га. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері є позивачі по справі. Між тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено. На підставі викладеного, просили визнати за позивачами право власності на 53/200 частки спірного домоволодіння за кожною.

Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, направили на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (актовий запис про народження №75).

ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 та її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (актовий запис про народження №1822).

ОСОБА_2 уклала шлюб 12 лютого 1994 року із ОСОБА_9 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_2 » (актовий запис №08).

Відповідно до свідоцтва про шлюб № НОМЕР_1 , ОСОБА_5 ,1929 року народження, перебував у шлюбі із ОСОБА_4 ,1935 року народження, з 07 червня 1963 року.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис №573).

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис №01).

Судом встановлено, що актом приймання індивідуального домоволодіння від 14 липня 1971 року, пред`явлене до здачі домоволодіння ОСОБА_5 , яке знаходиться по АДРЕСА_1 , було прийнято в експлуатацію - 14 липня 1971 року.

Згідно свідоцтва про право власності та свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 15 березня 1986 року, яке було видано державним нотаріусом Третьої Жданівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 , як дружина ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , має право власності на 1/2 частину домоволодіння з належними до нього надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також на 1/2 частину вказаного домоволодіння як спадкоємець після смерті чоловіка.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, ОСОБА_4 передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,0568 гр, земельну ділянку передано для обслуговування житлового будинку, адреса: АДРЕСА_1 .

ККП «ГБТІ - Маріупольська нерухомість» Донецька область видано довідку, відповідно до якої домоволодіння АДРЕСА_1 належить: 1) ОСОБА_6 47/100, 2) ОСОБА_4 53/200, 3) ОСОБА_4 53/200.

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, ОСОБА_4 належить 53/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 ( будинок літ.Д-1, що складає в собі сіни, кладову, 5 житлових кімнат, ванну, кухню, загальна площа 92,6 кв.м., житлова площа 69,3 кв.м., допоміжна площа 23,3 кв.м.). У 1975 році були побудовані літня кухня літ.Е-1, сарай літ.М-1, у 1980 році були побудовані житловий будинок літД-1, житлова прибудова літ.д-1, ґанок літ.д1, сарай літ.К-1, убиральня літ. Ж-1, погріб літ.З/п, огорожа лі№1.

Згідно проведеної технічної інвентаризації на дату останнього обстеження 12 серпня 2020 року та до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127 житловий будинок по АДРЕСА_1 має наступні показники: Загальна площа - 183,4 кв.м, житлова площа -126,2 кв.м. На земельній ділянці розташовані житлові будинки А-1,Д-1, нежитлові прибудови д-1,а2-1,житлова прибудова а-1,тамбури а1-1,аЗ-1, ґанок д1, сараї В-1, Б-1,Л-1,в-1,И-1,М-1,К-1,погріб з/п, літня кухня Е-1, убиральні Г-1, Ж-1,огорожа №1,2, мостіння І.

У судовому засідання досліджено матеріали інвентаризаційної справи на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Судом було отримано від приватного нотаріуса Кудлаєва О.О. копію спадкової справи № 45/2020 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до нотаріуса із заявами про отримання спадщини після смерті матері ОСОБА_4 .

Так, єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , інших спадкоємців за законом першої черги більш немає. Приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на спадкове майно. Постанови нотаріусом вмотивовані наступним.

Спадкоємцями у якості правовстановлюючого документу було надано свідоцтво право власності, виданого Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою Донецької області 15 березня 1986 року за реєстром № 1764, та свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою Донецької області 15 березня 1986 року за реєстром № 1765, про належність на праві власності за ОСОБА_4 , житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованих Міським комунальним підприємством «Маріупольське БТІ» 15 квітня 1986 року за № 13984.

24 серпня 2020 року від Міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» була отримана інформація щодо реєстрації права власності за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На ім`я ОСОБА_4 зареєстровано 53/100 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 :

53/200 частки на підставі свідоцтво про право власності, виданого Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою Донецької області 15 березня 1986 року за реєстром № 1764, та

53/200 частки свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою Донецької області 15 березня 1986 року за реєстром № 1765,

а також 47/100 частки належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 22 січня 1993 року.

Нотаріусом в ході перевірки за відомостями про об`єкт нерухомого майна та за суб`єктом (померлим) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (який діє з 01 січня 2013 року від 13 жовтня 2020 року) щодо реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено:

47/100 частки житлового будинку належало ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 , виданого 22 січня 1993 року Маріупольською міською радою,

47/100 частки житлового будинку належало ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 30 березня 2005 року Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-272,

47/100 частки житлового будинку належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого 22 липня 2005 року Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-1536. Відповідно до договору дарування частки домоволодіння від 22 липня 2005 року, ОСОБА_7 подарував ОСОБА_3 47/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 .

Тобто був один власник вищевказаного житлового будинку: ОСОБА_4 , якій належала цілі частка, тобто 1/1, а станом на 13 жовтня 2020 року є два співвласника цього будинку: ОСОБА_4 - 53/100 частки, та ОСОБА_3 - 43/100 частки.

Таким чином, частка ОСОБА_4 у розмірі 1/1 змінилась, у зв`язку з чим складові частини, загальна та житлова площа житлового будинку змінилися. Правовстановлюючі документи підлягають обміну. За життя спадкодавець не здійснив обмін правовстановлюючих документів.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 11 грудня 2020 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали у спадок по 1/2 частині земельної ділянки, загальною площею 0,0568 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:016:0434,

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Однією з таких підстав є спадкування майна, відповідно до ст.1217 ЦПК України.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.

У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця від спадщини.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст.ст.1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК України).

Згідно з пунктами 3.1-3.3 «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна», затвердженої Наказо Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18 червня 2007 року, а саме:

- п.3.1 .Розрахунок частки у спільній власності на об`єкт нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у право встановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних право встановлювальних документів;

- п.3.2. Право кожного співвласника в спільний частковій власності визначається частками, яка виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому вказані в право встановлювальних документах розміри часток співвласників на об`єкт нерухомого майна в сумі повинен становити одиницю;

- п.3.3.За відсутністю згоди всіх співвласників щодо змін часток питання вирішується в судовому порядку.

Таким чином, після виділу 47/100 частки домоволодіння, частка у праві спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна співвласника ОСОБА_4 , мала бути перерахована на 53/100 частки домоволодіння та отримано новий документи, що встановлював її право власності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, а статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Порядок поділу нерухомості, право особи розпоряджатись об`єктом права спільної часткової власності, зокрема, шляхом виділу частки в натурі із спільного майна, визначається ст. ст. 183, 361, 364 ЦК України.

Характер спірних правовідносин полягає у здійсненні особами, яким на праві спільної часткової власності належить вказане домоволодіння, прав володіння та користування спільним майном, без виділу часток в натурі.

Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Отже, з огляду на наведене, суд встановивши коло обставин, оцінивши представлені сторонами докази, приходить до висновку що на теперішній час у позивачів відсутня можливість отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері, у зв`язку з чим їх права підлягають захисту в судовому порядку.

На підставі викладеного позовна вимога про визнання права власності на частку домоволодіння є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.182, 328, 392, 1216, 1218,1221, 1268, 1269, 1297, 1299 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 81, 200, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , право власності на 53/200 частки домоволодіння АДРЕСА_1 з належними до цієї частки домоволодіння надвірними будівлями, яке складається: житловий будинок літ. Д-1, загальна площа - 92,6 кв.м, житлова площа - 69,3 кв.м., нежитлова прибудова літ. д-1, ґанок літ.д1, літня кухня Е-1, сараї літ. М-1, літ.К-1, убиральня літ. Ж-1, погріб З/п, огорожа № 1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_4 , право власності на 53/200 частки домоволодіння АДРЕСА_1 з належними до цієї частки домоволодіння надвірними будівлями, яке складається: житловий будинок літ. Д-1, загальна площа - 92,6 кв.м, житлова площа - 69,3 кв.м., нежитлова прибудова літ. д-1, ґанок літ.д1, літня кухня Е-1, сараї літ. М-1, літ.К-1, убиральня літ. Ж-1, погріб З/п, огорожа № 1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: Ю. О. Матвєєва