Провадження № 2/161/3129/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Борсук К.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Юртаєва О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Луцьку цивільну справу №161/11197/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку,

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2021 року на адресу суду надійшов вказаний позов.
Як підставу позову позивач зазначає, що в період з 1 серпня 1991 року по 26 листопада 2020 року він проходив військову службу у Збройних Силах України та має загальну вислугу років у 29 рік та 4 місяці. Вказує, що з 05.11.2001 по 14.12.2020 він перебував на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини від 26 листопада 2020 року №95 його було знято з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у зв`язку зі звільненням його у запас за підпунктом «к» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Зауважує, що рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленим протоколом від 14.12.2020 №18 його було знято з квартирного обліку для поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 та направлено для зарахування на військовий облік до Кременецького РВК Тернопільської області. На підставі вказаного протоколу 29.12.2020 командиром в/ч НОМЕР_1 №101ад його було знято з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.
Позивач вважає вказане рішення протиправними, оскільки звільнення його в запас не було підставою знімати його з квартирного обліку.
З наведених вище підстав просить суд:
1) визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №18 від 14 грудня 2020 року, про зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 .
2) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку з 5 листопада 2001 року - у загальній черзі, та з 13 лютого 2020 року - у першочерговій черзі.
Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.
Відповідач у судовому засіданні позов заперечив.

Заслухавши пояснення та доводи присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з таких підстав.

Судом встановлено, що в період з 1 серпня 1991 року по 26 листопада 2020 року він проходив військову службу у Збройних Силах України.
Під час проходження військової служби, а саме - з 5 листопада 2001 року позивача було поставлено на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 в загальній черзі, а з 13 лютого 2020 року у першочерговій черзі (а.с. 9).
Так, рішенням житлової комісії військові частини НОМЕР_2 , оформленим протоколом №84 від 08.06.2012, ОСОБА_1 зі складом сім`ї (з чоловіка він, дружина, сон) зараховано на квартирний облік для отримання житла з 05.11.2001 (а.с. 14).
Рішенням житлової комісії військові частини НОМЕР_2 , оформленим протоколом №153 від 24.12.2019, у зв`язку із розірванням шлюбу облікові справи ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були розділені, та у зв`язку із переведенням до нового місця служби ОСОБА_1 було знято з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_2 (а.с. 15-16).
Рішенням житлової комісії військові частини НОМЕР_1 , оформленим протоколом №3 від 13.02.2020, ОСОБА_1 зараховано на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов по загальній черзі з 5 листопада 2001 року у військовій частині НОМЕР_1 , та включено його до списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень на підставі ст. 45 ЖКУ з 13.02.2020 (а.с. 17).
Наказом командира військової частини від 11 грудня 2020 року №281 ОСОБА_1 було знято з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у зв`язку зі звільненням його у запас за підпунктом «к» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» на підставі наказу командувача повітряного командування від 26 листопада 2020 року №95 (а.с. 19).
Рішенням житлової комісії від 14 грудня 2020 року, яке оформлено протоколом засідання комісії №18, позивача знято з квартирного обліку у зв`язку із звільненням із військової служби (а.с. 20).
При цьому, жиле приміщення для постійного проживання, тимчасового проживання, службову жилу площу від Міністерства оборони України не отримував (а.с. 10).
На момент звільнення позивач має загальну вислугу років у 29 рік та 4 місяці (а.с. 7).
Надаючи правову оцінку вказаному рішенню житлової комісії відповідача, суд зазначає таке.
За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно зі статтями 34, 37 ЖК УРСР потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.
Статтею 43 ЖК УРСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з абзацом 1 частини першої статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайм (найм) жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Так, згідно чинного на момент взяття позивача на квартирний облік Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра Оборони України від 03 лютого 1995 року № 20 (далі Положення № 20), військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті, а саме: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік (пункт 13).
На виконання приписів статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» постановою Кабінет Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок).
Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей (пункт 1 Порядку).
Згідно з пунктом 3 даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Відповідно до пункту 24 Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.
Пунктом 29 Порядку передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.
Порядок передбачає також і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством (пункт 30 Порядку).
Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а, отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.
Аналогічні правові позиції викладені постановах Верховного Суду від 17 березня 2020 року у справі № 487/5835/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 638/5769/18, від 08 квітня 2020 року у справі № 683/2197/18, від 19 травня 2020 року у справі № 683/2198/18, від 24 вересня 2021 року у справі №748/303/20, від 12 березня 2021 року у справі №127/15109/18.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В розглядуваному випадку, позивач з 5 листопада 2001 року був зарахований в загальну чергу на квартирний облік для отримання житла у м. Луцьку, та з 13 лютого 2020 року включений в список військовослужбовців, які мають право на першочергове одержання житлових приміщень у зв`язку із вислугою у 29 років; звільнений із військової служби у запас за підпунктом «к» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; має вислугу років у Збройних Силах України понад 20 років, тому підстави, визначені законом для зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, не настали.
Зважаючи на вищевикладене, рішення житлової комісії відповідача є протиправним, а позовні вимоги є обґрунтованими та їх слід задовольнити.
Оскільки позовні вимоги до відповідача задоволено, при зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 судовий збір не сплачував на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, як такий, що має статус учасника бойових дій (копія посвідчення серії НОМЕР_3 від 12.06.2017, а.с. 22), а тому з врахуванням ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з військової частини НОМЕР_1 в дохід державного бюджету.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 141, 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.
Визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №18 від 14 грудня 2020 року, про зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 .
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку з 5 листопада 2001 року - у загальній черзі, та з 13 лютого 2020 року - у першочерговій черзі.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 в дохід державного бюджету 1 816,00 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень) в рахунок відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 .
Відповідачем у справі є військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено

та підписано 6 грудня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області Л.М. Присяжнюк