Справа № 359/5190/21
Провадження №2/359/2458/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Рожковій Ж.Р.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить суд: визначити місце проживання ОСОБА_4 за місцем проживання матері, ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти за минулий час на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

Позов вмотивований тим, що 21 грудня 2013 року сторони зареєстрували шлюб. Від вказаного шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано.

На даний час дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач фактично самоусунувся від участі у вихованні дитини. Також відповідач відмовляється надавати нотаріальну згоду на виїзд дитини за кордон, тому з метою захисту прав дитини на свободу пересування та вільний вибір місця перебування, позивач просить суд визначити місце проживання малолітнього сина з нею.

Ухвалою судді від 02 липня 2021 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2021 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та наполягала на його задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково. А саме, щодо стягнення аліментів зазначила, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, оскільки з відповідача вже стягуються аліменти на дитину від першого шлюбу, а також на його утриманні перебувають непрацездатні батьки. Щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю просила відмовити, оскільки між сторонами відсутній спір щодо місця проживання малолітнього ОСОБА_4 . В частині стягнення аліментів за минулий період просила відмовити, оскільки дана позовна вимога є необґрунтованою та недоведеною.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася. До суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю (а.с.67).

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 21 грудня 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_4 , ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11 лютого 2014 року (а.с.5).

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6).

Згідно із ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За таких обставин ОСОБА_5 зобов`язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття і позивач має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2012 року вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.30).

З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду справи та вимог ст. 182-184 СК України суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Розмір аліментів необхідно встановити в розмірі 1/5 частки заробітної плати (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Щодо позовних вимог про визначення місця проживання ОСОБА_4 за місцем проживання матері ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , аліментів за минулий час на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , а саме за період протягом останніх двох років, що передували даті звернення до суду в розмірі 2000 гривень щомісячно суд зазначає наступне.

Частиною першою та другою ст.161 Сімейного кодексу України передбачено, що - якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

З висновку наданого органом опіки та піклування №744 від 20 вересня 2021 року вбачається, що орган опіки та піклування рекомендує визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , 20 січня 2014 року разом з його матір`ю, ОСОБА_1 . Крім цього в висновку вказано, що батько ОСОБА_3 не заперечував щодо проживання малолітнього сина разом з його матір`ю (а.с.68 зворот).

Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Відповідно до положень ст. ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували те, що між сторонами існує спір щодо місця проживання дитини та що позивач вживала заходи щодо одержання аліментів, а відповідач ухилявся від їх сплати.

З огляду на це суд дійшов до глибокого переконання щодо відсутності підстав, для задоволення вищевказаних позовних вимог.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 908 гривень.

З квитанції (а.с.2) вбачається, що при пред`явленні позову ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 908 гривень за позовну вимогу про визначення місця проживання дитини. Зважаючи на те, що у задоволенні позову в цій частині відмовлено, підстави для відшкодування понесених судових витрат, відсутні.

У відповідності до п.1. ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 273, 430 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.06.2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 908 гривень копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03 грудня 2021 року.

Суддя Чирка С.С.