УХВАЛА

Єдиний унікальний номер справи 357/9159/18
Номер провадження 22-ц/824/12262/2021
Головуючий у суді першої інстанції І.Д. Дубановська
Доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач
01 грудня 2021 року місто Київ

Номер справи 357/9159/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Поливач Л.Д. (суддя - доповідач),

суддів: Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.

секретар судового засідання: Сіра Ю.М.

учасники справи:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода»

відповідач ОСОБА_1

відповідач товариство з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс

«Узин»

відповідач державний реєстратор комунального підприємства

Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації

речових прав» Мироненко Юлія Юріївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання товариства з обмеженою відповідальності «Олійникова Слобода», подані представником Цоєм Дмитром Сергійовичем, про зупинення апеляційного провадження у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни, про визнання договору недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно та припинення права оренди, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода», поданою представником Тетерею Світланою Ігорівною, на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2021 року,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» (далі - ТОВ «Олійникова Слобода») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин» (далі - ТОВ Агрокомплекс «Узин»), державного реєстраторакомунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю.про визнання договору недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно та припинення права оренди.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 05.06.2013 ТОВ «Олійникова Слобода» та ОСОБА_1 уклали договір оренди землі №б/н, за яким остання передала в оренду позивачу земельну ділянку площею 2,28 га з кадастровим номером :03:005:0053 строком на 10 років. 16.06.2014 державний реєстратор Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Матушевич О.В. прийняла рішення про державну реєстрацію прав за №13806036, яким зареєструвала за позивачем право оренди вищевказаної земельної ділянки. Протягом усього часу дії цього договору позивач користується цією земельною ділянкою у своїй господарській діяльності і належним чином сплачує орендну плату.

Проте, з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо про те, що 05.03.2018 ОСОБА_1 уклала з ТОВ Агрокомплекс «Узин» договір оренди №б/н, за яким передала останньому в оренду вищевказану земельну ділянку, а державний реєстратор КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. 05.03.2018 розпочала державну реєстрацію права оренди на цю земельну ділянку за ТОВ Агрокомплекс «Узин» і 15.03.2018 прийняла відповідне рішення про державну реєстрацію такого права оренди за відповідачем.

Позивач вважає, що за наявності дійсного договору оренди, укладеного із позивачем та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на земельну ділянку :03:005:0053, ОСОБА_1 не мала права передавати її в оренду іншому орендарю - ТОВ Агрокомплекс «Узин», у зв`язку із чим порушила права позивача, як законного її орендаря. При цьому, вказував, що державний реєстратор, також у свою чергу не мала правових підстав проводити державну реєстрацію права оренди зазначеної земельної ділянки за ТОВ Агрокомплекс «Узин».

З огляду на викладене, позивач з метою захисту порушеного права був змушений звернутись до суду із даним позовом, відповідно до вимог якого, з урахуванням поданої заяви про уточнення позову, просив суд визнати недійсним договір оренди землі №б/н від 05.03.2018, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо земельної ділянки, площею 2,28 га, з кадастровим номером :03:005:0053. А також, просив суд скасувати рішення державного реєстратора КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди: індексний номер 40137390 від 15.03.2018 18:16:42, припинити право оренди ТОВ Агрокомплекс «Узин» на вказану земельну ділянку, що виникло на підставі договору оренди землі №б/н від 05.03.2018, укладеного між ОСОБА_1 і ТОВ Агрокомплекс «Узин» та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2021 року в задоволенні позову ТОВ «Олійникова Слобода» відмовлено.

Дане рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки рішенням Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України від 15.03.2018 за №40127608 скасовано запис про інше речове право №6023523 від 12.06.2014, ТОВ «Олійникова Слобода» не набуло право оренди за договором оренди землі №б/н від 05.06.2013, що прямо передбачається пунктом 37 укладеного із ОСОБА_1 договору, а також положеннями спеціального законодавства. Суд у своєму рішенні зазначив, що оспорюваний договір №б/н від 05.03.2018, який укладений між ОСОБА_1 та Агрокомплекс «Узин», набрав чинності 15.03.2018 після того як на його підставі рішенням державного реєстратора КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. від 15.03.2018 до Державного реєстру прав на нерухоме майно внесено запис про інше речове право №40137390 від 05.03.2018. А тому, місцевий суд не убачав будь-яких порушень закону при його укладенні.

Крім того, як зазначив суд першої інстанції у своєму рішенні, сплив строку передбаченого частиною першою статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004, не є підставою для відмови у державній реєстрації прав. А тому, у зв`язку із тим, що на момент, ухвалення рішення державного реєстратора КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба речових прав» Мироненко Ю.Ю., індексний номер: 40137390 від 15.03.2018, в Державному реєстрі прав на нерухоме майно запис про право оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на земельну ділянку з кадастровим номером :03:005:0053 був скасований, то підстави для задоволення позову у цій справі також були відсутніми.

Не погодившись із рішенням суду, ТОВ «Олійникова Слобода» через свого представника Тетерю С.І. подало апеляційну скаргу, у якій посилалось на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи при вирішенні спору, а також на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, у зв`язку із чим просило скасувати рішення суду та ухвалити у справі нове про задоволення позову.

В обґрунтування доводів поданої скарги заявник вказував, що суд першої інстанції у своєму рішенні дійшов помилкового висновку про те, що договір оренди землі, укладений після 01.01.2013, набирає чинності з моменту державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, оскільки вони не відповідають дійсному змісту норм Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону №161-ХІVЗакону №1952-ІV, на які він послався у своєму рішенні, та суперечать нормам статтей 207, 638, 640 ЦК України та статті 14 Закону №161-ХІV.

Зазначив, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції неправильно розтлумачив норми матеріального права та як наслідок помилково ототожнив інститут державної реєстрації правочину (договору) з інститутом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. А саме, не врахував, що з 01.01.2013 державній реєстрації підлягає не правочин, що посвідчує право виникнення права оренди на земельну ділянку, тобто договір оренди землі, а безпосередньо саме речове право - право оренди, яке виникає з цього правочину і не належить до правочинів у розумінні частини першої статті 202 ЦК України.

У поданій апеляційній скарзі заявник вказував, що саме по собі скасування рішення про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку не призводить до скасування підстави її проведення, тобто до недійсності договору оренди землі, що відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 12 червня 2018 року по справі №823/378/16, які суд першої інстанції також не врахував під час розгляду цієї справи, а також слідує з норм статті 204 ЦК України, згідно з якими договір оренди землі є недійсним у випадках, якщо його недійсність прямо встановлена законом або якщо він був визнаний недійсним судом. Відтак, скасування Міністерством юстиції України рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за позивачем права оренди на земельну ділянку, що виникло на підставі договору оренди землі, з формальних підстав не припинило дію цього договору, жодним чином не вплинуло на його дійсність, враховуючи дію щодо нього презумпції правомірності правочину, встановленої у статті 204 ЦК України.

Водночас, відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд зробив помилкові висновки щодо того, що сплив встановленого законом строку для проведення державним реєстратором реєстраційних дій під час державної реєстрації права оренди ТОВ Агрокомплекс «Узин» на спірну земельну ділянку не впливає на законність спірного у цій справі рішення.

Крім того, дійшовши до висновку про те, що чинність наказу Міністерства юстиції України №727/5 від 15.03.2018 впливає на задоволення позовних вимог позивача у цій справі, суд першої інстанції зобов`язаний був зупинити провадження на підставі пункту 6 частини першої статті 251 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до набрання законної сили судовим рішенням у справі №357/9440/20, у межах якої оскаржується вказаний наказ.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження у цій справі.

13 серпня 2021 року Київським апеляційним судом постановлено ухвалу про призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції від 20.10.2021 представник заявника - Цой Д.С. подав суду два клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі.

Перше клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі представник заявника обґрунтовував тим, що на розгляді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду перебуває касаційна скарга Приватного орендного сількогосподарського підприємства «Сидори» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2020 року у справі №357/8104/19 за позовом Приватного орендного сількогосподарського підприємства «Сидори» до ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Пролісок», Фермерського господарства «Дари Ланів», Державного реєстратора про визнання недійсним договору оренду землі, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та користування і внесення змін до договору оренду землі, яка є аналогічною справі, що розглядається.

Вказував, що під час розгляду справи №357/8104/19 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про наявність підстав для передачі цієї справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, оскільки вважає за необхідне відступити від висновків колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постановах від 01 квітня 2020 року по справі №357/8110/18, від 04 березня 2020 року по справі №188/1612/16-ц та в ухвалі від 29 вересня 2020 року по справі №705/364/20 щодо моменту набрання чинності договорів оренди землі, укладених після 01.01.2013, та залежності їх чинності від державної реєстрації права оренди.

Таким чином, ТОВ «Олійникова Слобода» просило суд на підставі пункту 10 частини першого статті 252 ЦПК України зупинити провадження у цій справі за апеляційною скаргою ТОВ «Олійникова Слобода» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2021 року до розгляду Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи №357/8104/19, оскільки така справа є аналогічною справі, що наразі розглядається апеляційним судом, а Верховним Судом убачаються підстави для відступлення від висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 01 квітня 2020 року по справі №357/8110/18, який суд першої інстанції поклав в основу оскаржуваного рішення у цій справ.

Друге клопотання про зупинення провадження у справі представник заявника обґрунтовував тим, що 25.08.2021 Київський апеляційний суд прийняв постанову у справі №357/9440/20, якою визнав незаконним і скасував наказ Міністерства юстиції України №727/5 від 15.03.2018, яким зокрема була скасована державна реєстрація права оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на спірну у цій справі земельну ділянку.

Ухвалою Верховного суду від 20 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі №357/9440/20 за касаційною скаргою ОСОБА_3 на вищевказану постанову Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року та зупинено її дію до закінчення касаційного провадження.

Оскільки вирішення питання щодо законності наказу Міністерства юстиції України №727/5 від 15.03.2018, яким зокрема було скасовано державну реєстрацію права оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на спірну земельну ділянку, впливає на встановлення судом у цій справі факту набуття позивачем цього права, що має істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення у цій справі, останній вважає, що суд на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України повинен зупинити провадження у справі до закінчення Верховним Судом касаційного провадження у справі №357/9440/20. Крім того, заявник у поданому клопотанні зауважив на тому, що обставини щодо законності вищевказаного наказу Міністерства юстиції України встановлюються у справі №357/9440/20, впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі і не можуть бути з`ясовані та встановлені у цій справі, але мають значення для правильного вирішення спору, що свідчить про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до закінчення Верховним Судом касаційного провадження у справі №357/9440/20.

В судовому засіданні представник ТОВ «Олійникова Слобода» - Савінський К.В. обидва клопотання підтримав та просив суд про їх задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 проти зупинення провадження у справі заперечувала.

Представник відповідача ТОВ Агрокомплекс «Узин» - Миколюк М.Д. також заперечував проти зупинення провадження у справі з огляду на відсутність до цього законних підстав.

Відповідач - державний реєстратор КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. за викликом у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Будь-яких клопотань або заяв від останньої на адресу суду не надходило.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК неявка сторін, або інших учасників справи належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності нез`явившого вказаного відповідача, оскільки його неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи та вислухавши думку представників учасників справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення клопотань і зупинення провадження у даній справі на підставі пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України, з огляду на таке.

Положеннями пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі може бути прийняття палатою, об`єднаною палатою або Великою Палатою Верховного Суду до свого розгляду іншої справи у подібних правовідносинах (стаття 403 ЦПК України).

При цьому, варто зауважити, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

Встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 22 вересня 2021 року передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу №357/8104/19 за позовом Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» до ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Пролісок», Фермерського господарства «Дари ланів», державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної М.О. про визнання недійсними договорів оренди землі, скасування рішень про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння та користування, внесення змін до договору оренди землі, за касаційною скаргою Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року (провадження №61-399св21).

Передаючи справу №357/8104/19 на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, Верховний Суд виходив з того, що існує різний підхід між судовими колегіями різних судових палат Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду до розуміння та тлумачення норм щодо періоду чинності договорів оренди землі, а також залежності чинності таких договорів від державної реєстрації права оренди.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважав, що необхідно відступити від висновків колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 01 квітня 2020 року у справі №357/8110/18 (провадження №61-15401св19), від 04 березня 2020 року у справі №188/1612/16-ц (провадження №61-23376св18) та в ухвалі від 29 вересня 2020 року у справі №705/364/20 (№61-11653ск20) щодо моменту набрання чинності договорів оренди землі, укладених після 01 січня 2013 року, та залежності їх чинності від державної реєстрації права оренди.

Однакове застосування закону забезпечуватиме реалізацію верховенства права, рівність перед законом та правову визначеність у державі. Єдність у практиці застосування одних й тих самих норм права поліпшуватиме громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також сприятиме утвердженню довіри до судової влади в цілому.

З аналізу ухвали Верховного Суду від 22 вересня 2021 року по справі №357/8104/19 убачається, що правовідносини у ній є подібними зі справою, яка наразі розглядається апеляційним судом, за їх предметом та підставами позовові, умовами застосування правових норм.

Згідно офіційних відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року прийнято до свого розгляду вищевказану цивільну справу.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

За таких підстав колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у цій справі до перегляду Об`єднаною палатою касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у касаційному порядку судового рішення у справі №357/8104/19, оскільки правовідносини у ній є подібними тим, що виникли у справі №357/9153/18, що наразі розглядається Київським апеляційним судом.

Що стосується заявленого ТОВ «Олійникова Слобода» клопотання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України до закінчення Верховним Судом касаційного провадження у справі №357/9440/20, то апеляційний суд не убачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Згідно змісту поданого клопотання ТОВ «Олійникова Слобода» зазначало підставою для зупинення провадження у справі пункт 6 частини першої статті 251 ЦПК України та те, що ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі №357/9440/20 за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року.

Так, положеннями пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Проте зауважити, що тлумачення вищевказаної норми свідчить про те, зупинення провадження із посиланням на нього можливе до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі та лише у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства.

Встановлено, що 19.02.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було ухвалено рішення у справі №357/9440/20 про відмову у задоволенні позову ТОВ «Олійникова Слобода» до Міністерства юстиції України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , третя особа - ТОВ Агрокомплекс «Узин» про визнання незаконним і скасування наказу.

Убачається, що предметом розгляду у справі №357/9440/20 є законність наказу Міністерства юстиції України №727/5 від 15 березня 2018 року, яким зокрема було скасовано державну реєстрацію права оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на спірну земельну ділянку за договором №б/н від 05.06.2013, укладеного між ТОВ «Олійникова Слобода» та ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року вищевказане рішення суду скасовано та ухвалено нове, яким позов ТОВ «Олійникова Слобода» задоволено, визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №727/5 від 15 березня 2018 року, вирішено питання про розподіл судових витрат.

За правилами статті 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Таким чином, ухвалене у цивільній справі №357/9440/20 судове рішення в силу вимог статті 384 ЦПК України набрало законної 25.08.2021.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення клопотання ТОВ «Олійникова Слобода» про зупинення провадження у справі згідно пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України до закінчення Верховним Судом касаційного провадження у справі №357/9440/20, оскільки судове рішення у цій іншій справі, на яку посилається заявник, набрало законної сили.

Як зазначив Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 04 серпня 2021 року по справі №185/446/18 можливість зупинення провадження на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зокрема в разі оскарження судових рішень в тій же справі, виключається.

Відтак, факт відкриття Верховним Судом касаційного провадження у справі №357/9440/20 за касаційною скаргою ОСОБА_3 на вищевказану постанову Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року та зупинення її дії до закінчення касаційного провадження, не встановлює для суду обов`язку на підставі вищевказаної норми процесуального права зупини апеляційне провадження у справі, що розглядається апеляційним судом.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання ТОВ «Олійникова Слобода» про зупинення провадження в справі до розгляду Верховним Судом цивільної справи за №357/9440/20, та відповідно відмовляє у його задоволенні.

На підставі викладеного та керуючись ст.251-253, 368, 381 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання товариства з обмеженою відповідальності «Олійникова Слобода», подане представником Цоєм Дмитром Сергійовичем, про зупинення апеляційного провадження у справі задовольнити.

Зупинити апеляційне провадження у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни, про визнання договору недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно та припинення права оренди, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода», поданою представником Тетерею Світланою Ігорівною, на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2021 року до перегляду Об`єднаною палатою касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у касаційному порядку судового рішення у справі №357/8104/19.

У задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальності «Олійникова Слобода», поданого представником Цоєм Дмитром Сергійовичем, про зупинення апеляційного провадження у цій справі до розгляду Верховним Судом цивільної справи за №357/9440/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Повна ухвала складена 03.12.2021.

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна