08.02.2021 Справа № 756/6863/15-ц
Справа № 756/6863/15-ц
Провадження № 6/756/169/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року Оболонський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Тихої О.О., за участі секретаря судового засідання Сілантьєвої В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_1 , про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

У С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулося до Оболонського районного суду міста Києва з вищезазначеною заявою.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02.11.2015 позовні вимоги ПАТ «Дельтабанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельтабанк» заборгованість за кредитним договором № 81018 від 18.05.2013 у розмірі 122 489,46 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. На виконання вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист №2/756/3826/15.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09.11.2020 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у виконавчих листах №2/756/3826/15, виданих Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Згідно матеріалів кредитної справи, що була передана ПАТ «Дельта Банк» заявнику, виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_1 відсутні. Вказаний факт підтверджується актом приймання-передачі документів до Договору №2258/К про відступлення права вимоги від 15.06.2020 року, на підставі якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло статус стягувача у вказаній справі.

За даними реєстру Автоматизованої системи виконавчих проваджень жодного виконавчого провадження з виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02.11.2015 по справі №2/756/3826/15 не відкрито. Згідно з матеріалами кредитної справи, що була передана від ПАТ «Дельта Банк», відсутні виконавчі документи про стягнення з боржника ОСОБА_1 вищевказаної суми заборгованості за кредитним договором № 81018 від 18.05.2013. Таким чи

У зв`язку з втратою виконавчого листа та пропуском строку для пред`явлення його до виконання заявник просить поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2/756/3826/15, а також видати його дублікат.

Представник заявника у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Боржник ОСОБА_1 та представник ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 433 ЦПК України неявка осіб, що беруть участь у справі не перешкоджає розгляду заяви.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень до ЦПК України, що набрав чинності 15.12.2017, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з п.п.5, 6, 7 Розділу 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02.11.2015 позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість у розмірі 122 489,46 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09.11.2020 замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у виконавчих листах №2/756/3826/15, виданих Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що представником ПАТ «Дельта Банк» Маляром М.В. 25.03.2016 отримано виконавчий лист по вказаній справі.

У своїй заяві представник ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» вказує на те, що на день звернення з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання жодного виконавчого провадження з виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02.11.2015 по справі №2/756/3826/15 з примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №81018 від 18.05.2013 не відкрито. На підтвердження вказаного факту заявником до заяви долучена роздруківка за результатами пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчих проваджень. Однак, з вказаної роздруківки взагалі не вбачається, яке відношення вона має до виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02.11.2015 у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки у вказаному документі відсутні параметри пошуку.

Будь-яких доказів про звернення ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до відповідного відділу державної виконавчої служби та отримання відповіді про відсутність виконавчого провадження за вказаними виконавчими листами, заявником в ході розгляду даної справи суду не надано.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

У листі ВССУ від 01.07.2015 викладено «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», в пункті 6 якого зазначається, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили. У листі містяться роз`яснення про необхідність з`ясовувати підстави, за якими стягувач чи державний виконавець звертається за отриманням дубліката виконавчого листа, та обставин втрати виконавчого листа, необхідність перевіряти дані про існування виконавчих проваджень за цими виконавчими листами або судовими наказами. В узагальненні зазначається про те, що обґрунтованою є відмова у задоволенні заяв про видачу дубліката виконавчого листа у випадку не надання доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа. Також в листі відзначається, що із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання.

Виходячи з наведеного, суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа, повинен з`ясувати питання щодо обставин втрати виконавчого листа та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для видачі дубліката виконавчого документа.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При зверненні до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, представником заявника не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вказаний виконавчий лист втрачено, не зазначено заходів, які здійснювались при здійсненні пошуку документа, відсутні відомості звернення до відділу ДВС щодо місця перебування даного виконавчого листа.

Окрім того, заява про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, крім посилань на те, що у ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» відсутні виконавчі листи по цій судовій справі, а тому вони втрачені та строк для їх пред`явлення підлягає поновленню з поважних причин, фактично не містить жодних належних та достатніх обґрунтувань поважності причин пропуску пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України», якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

На підставі викладеного, враховуючи те, що заявником не надано суду належних доказів на підтвердження факту втрати виконавчого листа, видача його дублікату може призвести до подвійного стягнення, а безпідставне поновлення процесуальних строків є порушенням правової визначеності, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених вимог, а тому заява про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 260, 354, 355, 433, п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_1 , про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха