Справа № 346/1976/21
Провадження № 2/346/1117/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі: головуючого судді: Махно Н.В.,
з участю: секретаря: Гайової Г.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03.06.1999 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.03.2014 року він володіє на праві власності квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час у вказаній квартирі зареєстрований також відповідач, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що відповідач не проживає у вищевказаній квартирі з червня 2019 року, участі в її утриманні та благоустрої не бере, не сплачує комунальні платежі, його особисті речі відсутні. Зазначає, що йому відмовляють в оформленні субсидії на житлово-комунальні послуги. Просить суд визнати відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач не зявився, однак попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив щодо заочного розгляду справи.
Відповідач судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку.
У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Тому суд, відповідно до ст. 280-282 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9) та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27 березня 2014 року (а.с.10)
Згідно акту про перевірку місця проживання від 12 листопада 2019 року ОСОБА_3 ,1947 р.н. зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , однак за місцем реєстрації не проживає (а.с. 12).
Згідно акту про перевірку місця проживання підписаним ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підпис яких засвідчено старостою села Ковалівка ОСОБА_6 . ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,за місцем реєстрації не проживає (а.с. 43).
У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно із ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи бути обмеженим в його здійсненні.
У відповідності до ст.325 ЦК України фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна.
Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідо до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Беручи до уваги вищевикладене, аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що враховуючи, що право на володіння та розпорядження спірною квартирою належать позивачу, відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки він не проживає за своїм зареєстрованим місцем проживання, що створює перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядженням квартирою, яка належить йому на праві власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та слід визнати відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, як інвалід 2 групи, то слід стягнути з відповідача ОСОБА_3 , у дохід держави: 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 247 ч.2, ст. 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, -
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити. Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду.
Повне судове рішення складено 03.12.2021 року.
Суддя Махно Н. В.