Справа № 199/8650/20
(2/199/1321/21)
РІШЕННЯ
Іменем України

05.02.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Завродській Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2020 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач із вищевказаним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони з 16 травня 2014 року по 03 листопада 2020 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча є працездатною особою, інших дітей не має, а тому позивач просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, в якому представник відповідача просила суд ухвалити рішення з урахуванням доводів, викладених у відзиві на позов. За таких обставин суд у відповідності до ст.ст.211, 223, 240, 280 ЦПК України вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд справи за відсутності сторін та їх представників, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису у відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України.

У своєму відзиві представник відповідача послалась на часткове визнання позовних вимог та просила задовольнити позов в частині стягнення аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свою правову позицію представник відповідача мотивувала тим, що відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки не має постійної та офіційної роботи, отримує лише неофіційні невеликі доходи, яких ледве вистачає на життя. Крім того, на утриманні відповідача перебуває хвора мати, яка має інвалідність та потребує лікування.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 16 травня 2014 року по 30 листопада 2020 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка наразі проживає разом із позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини, довідкою з місця проживання про реєстрацію і склад сім`ї, копією паспорту позивача, копією рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2020 року по справі №199/4020/20 (провадження №2/199/1724/20) про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили 03 листопада 2020 року, а відтак в силу ст.82 ч.4 ЦПК України має преюдиціальне значення для розгляду цієї справи (а.с.5-9).

Також, як встановлено судом в ході розгляду справи та не спростовується матеріалами справи, на даний час спільна дитина сторін знаходиться на утриманні позивача, а відповідач належної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

Разом з тим, судом в ході розгляду справи встановлено, що наразі у відповідача немає постійного та офіційного місця роботи, а з попереднього місця роботи він звільнений, що підтверджується копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21 липня 2011 року №134, копією трудової книжки.

Крім того, відповідно до наданих стороною відповідача копій медичних довідок, копії посвідчення, копії виписки з історії хвороби, копії довідки до акту догляду МСЕК, копії свідоцтва про народження та паспорту, копії довідки про зареєстрованих осіб разом з відповідачем мешкає та перебуває на його утриманні його мати, яка є інвалідом третьої групи за загальним захворюванням, потребує періодичного лікування, має протипоказання до певних видів та умов роботи.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про прав дитини.

Так, відповідно до ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є примусове виконання добровільно не виконаного обв`язку.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аналогічні положення містить ст.27 Конвенції про права дитини, якою також визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.ст.141, 180 СК України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, такий обов`язок є рівним для обох батьків, а розірвання шлюбу між ними, проживання батьків окремо від дитини не звільняє від даного обов`язку щодо дитини.

Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Нормою ст.182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно норми ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Положеннями ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Схожі за змістом положенням містить ст.3 Конвенція про прав дитини.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. На підставі таких доказів, наведених вище норм діючого законодавства, враховуючи, що відповідач є батьком спільної з позивачем малолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку зобов`язаний утримувати до досягнення повноліття, однак регулярної матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає, хоча об`єктивних перешкод для цього або визначених законом, зокрема нормами ст.ст.188, 190 СК України, підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, припинення права на аліменти тощо судом не встановлено, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, однак такими, що підлягають частковому задоволенню шляхом зменшення мінімального розміру аліментів із заявленого позивачем прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його половини, а також шляхом зменшення розміру заявленої позивачем до стягнення в якості аліментів частки від усіх видів доходу (заробітку) відповідача з 1/4 до 1/6.

Частковість задоволення позову зумовлена тим, що у відповідності до норми ст.182 ч.2 СК України мінімально гарантований законом розмір аліментів на одну дитину встановлено на рівні не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є лише рекомендованим та може бути присудженим судом лише у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Натомість, такі обставини позивачем не доведені, а відповідачем спростовані. Крім того, в ході розгляду справи судом встановлено, що у відповідача наразі немає постійного та офіційного місця роботи, а отже і сталого заробітку, на його утриманні знаходиться хвора матір, якій встановленого ІІІ групу інвалідності, і яка потребує періодичного лікування, що зумовлює необхідність зменшення у відповідності до ст.182 ч.1 СК України розміру заявленої позивачем до стягнення в якості аліментів частки від усіх видів доходу (заробітку) відповідача.

Керуючись положеннями ст.264 ч.1 п.7, ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання даного рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, враховуючи положення ст.ст.133, 141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за даною категорією справ, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,8 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 18, 141, 180-183, 188, 190, 191 СК України, ст.ст.8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.3, 27 Конвенції про прав дитини, ст.ст.5, 12, 13, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса місця реєстрації АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_3 ), аліменти на утримання дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 16 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

У порядку розподілу судових витрат по справі стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса місця реєстрації АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання АДРЕСА_2 ), на користь держави судовий збір в розмірі 840,8 гривень.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 05 лютого 2021 року.

Суддя А.М. Авраменко