Справа № 727/1213/21
Провадження № 2/727/767/21
УХВАЛА

09.02.2021 суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Одовічен Я.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення зі сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення зі сплати аліментів.

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами на предмет наявності правових підстав для відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першустатті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що реалізація особою права на подання позову до суду здійснюється шляхом дотримання визначеної процесуальним законом процедури (порядку) захисту порушених прав, яка передбачає виконання чітких та передбачуваних вимог Цивільного процесуального кодексу України щодо форми, змісту позовної заяви, документів, які додаються до неї, недотримання яких має негативні наслідки для позивача, зокрема, передбачені статтею 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 175, 177 Цивільного процесуального України.

Згідно вимог ст.175ЦПК України позовна заява повинна містити:

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ч.5 ст.177 Кодексу).

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175, ст. 177 ЦПК України, а саме:

-у позовній заяві не зазначено, з посиланням на докази та долученням їх позовної заяви, на підставі якого рішення з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей, в якому розмірі та з якого часу на кожну дитину;

-позивач, посилаючись на те, що у відповідача внаслідок сплати аліментів не у повному розмірі у творилась заборгованість у розмірі 8000 гривень, не вказала, в якому розмірі утворилась заборгованість зі сплати аліментів на кожну дитину та за який період часу;

-позивач, зазначаючи у позовній заяві, що стягненню з відповідача підлягає неустойка в розмірі 94650 гривень, не надала суду обґрунтованого розрахунку неустойки, нарахованої у зв`язку з наявною заборгованістю по сплаті аліментів, на кожну дитину окремо;

-до позовної заяви не долучено розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виконавчої служби на кожну дитину.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України підлягає залишенню без руху, з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 177, 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення зі сплати аліментів - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити вказані недоліки, надавши йому 5 днів для усунення зазначених недоліків з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Шевченківського

районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В.