Справа № 737/59/21
Провадження № 2-о/737/4/21
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

08 лютого 2021 року смт Куликівка

Суддя Куликівського районного суду Чернігівської області Кореньков А.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Куликівський сектор обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про встановлення факту перебування у трудових відносинах,-

в с т а н о в и в :

04 листопада 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Куликівський сектор обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якій він просить встановити факт перебування його у трудових відносинах із Куликівським «Міжрайагропостачем» (правонаступник ВАТ «Чернігівське головне підприємство «Облагротехсервіс») на посаді завідувача складом №2 у період з 11.09.1986 року по 16.09.1996 року з метою зарахування вказаного періоду до його трудового стажу для нарахування пенсії за віком.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, вирішуючи питання про відкриття провадження за указаною заявою, суд приходить на наступного висновку.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тобто, окреме провадження це провадження, в якому відсутній спір про право.

Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Сутністю провадження у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що у ньому відсутній спір про право, об`єктом судового захисту є охоронюваний законом інтерес, предметом судової діяльності є встановлення визначених юридичних фактів з метою подальшого здійснення заявниками своїх суб`єктивних прав.

Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 ЦПК).

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом в порядку окремого провадження.

Зазначений у частині першій ст. 315 ЦПК України перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, не є вичерпним, за змістом частини другої ст.315 ЦПК України суд може встановлювати факти, які тягнуть для заявника певні правові наслідки, а саме, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У силу вимог ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 1, 3 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У тому разі, коли буде виявлено, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення та листа Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у цій справі вбачається спір про право.

З матеріалів заяви вбачається, що заявник ОСОБА_1 має намір вийти на пенсію за віком, але в трудовій книжці відсутні відповідні записи трудової діяльності з 1986 рік по 1996 рік в Куликівській філії Чернігівського обласного комітету «Облагротехсервіс», що унеможливлює його вихід на пенсію.

Виходячи зі змісту листа Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №2500-0346-8/31442 від 25.08.2020 року ОСОБА_1 не має права на пенсію за віком, оскільки його загальний страховий стаж становить 19 років 3 місяці 13 днів менший за визначений законом для призначення пенсії за віком.

В долученій до заяви копії трудової книжки ОСОБА_1 записи трудової діяльності за період роботи в Куликівській філії Чернігівського обласного комітету «Облагротехсервіс» з 1986 по 1996 роки у трудовій книжці відсутні.

Особа, яка втратила трудову книжку, пред`являє дублікат трудової книжки чи довідку архівної установи про прийняття та звільнення з роботи або цивільно-правовий договір чи документ, який підтверджує період зайнятості такої особи.

Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (п. 2.3).

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) (п. 2.4.).

Записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону (п. 2.26).

Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається, на підставі чого внесено запис, - наказ (розпорядження), його дата і номер.

Днем звільнення вважається останній день роботи (п. 2.27).

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п. 4.1.).

У заяві ОСОБА_1 просить встановити факт перебування у трудових відносинах з зазначенням неконкретизованої дати звільнення (вересень 2006 року), без зазначення причини звільнення.

Згідно листа Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №2500-0346-8/31442 від 25.08.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку № 637, затвердженого постановою КМУ, у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній , трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

В пункті 26 даного Порядку зазначено, що у судовому порядку може встановлюватися лише факт належності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові та прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Отже, встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється виключно органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії.

Невиконання Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області вимог наведеного Закону та Порядку, а саме встановити факт наявності трудового стажу у ОСОБА_1 за період з 1986 по 1996 рік свідчить про наявність спору про право.

Зважаючи на викладені положення законодавства, матеріали заяви та її вимоги, вважаю, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право (щодо призначення пенсії за віком, відмова відповідного органу Пенсійного фонду України від встановлення факту наявності трудового стажу за відсутності трудової книжки), який має вирішуватися в порядку позовного провадження.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду, яка викладена в постанові від 10 червня 2020 року у справі №347/576/18.

Отже, заявник не позбавлений можливості захистити свій правомірний інтерес у спосіб, що не суперечитиме вимогам процесуального законодавства, а отже, обраний ним порядок захисту не відповідає визначеним процедурам судової діяльності з відправлення правосуддя.

З огляду на підстави й предмет заяви про встановлення факту, враховуючи, що під час вирішення питання про відкриття провадження у справі вбачається спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування у трудових відносинах, роз`яснивши заявнику право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 3, 293, 294, 315, 318 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Куликівський сектор обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, про встановлення факту перебування у трудових відносинах.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.А. Кореньков