Постанова

Іменем України

08 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 591/5826/17

провадження № 61-16156св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (судді-доповідача), Жданової В. С., Зайцева А. Ю.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго»,

треті особи: Громадська організація «Об`єднані будинкові комітети», Громадська організація «Спілка ветеранів АТО та учасників бойових дій», Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області, ОСОБА_6 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» на ухвалу Сумського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року у складі судді Хвостик С. Г.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (далі - ТОВ «Сумитеплоенерго») про встановлення факту нечесної підприємницької діяльності на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

В підготовчому судовому засіданні 26 лютого 2018 року позивачами було заявлено клопотання про призначення судової фінансово-економічної (бухгалтерської) експертизи, проведення якої просили доручити Київській незалежній експертній установі, що находиться за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 21.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 лютого 2018 року у справі № 591/5826/17 призначено судову фінансово-економічну (бухгалтерську) експертизу, проведення якої було доручено експертам Київської незалежної експертної установи.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що з метою повного та об`єктивного з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, наявні правові підстави для призначення судової фінансово-економічної експертизи з поставлених питань.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ТОВ «Сумитеплоенерго» 25 серпня 2020 року подало апеляційну скаргу на неї.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ТОВ «Сумитеплоенерго» на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 27 лютого 2018 року відмовлено на підставі частини другої статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що апеляційна скарга була подана ТОВ «Сумитеплоенерго» після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У жовтні 2020 року ТОВ «Сумитеплоенерго» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження винесена з порушенням частини другої статті 358 ЦПК України.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 23 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи.

07 грудня 2020 року вказана справа передана на розгляд до Верховного Суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною другою статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Апеляційна скарга ТОВ «Сумитеплоенерго» на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 27 лютого 2018 року у справі № 591/5826/17 була подана 25 серпня 2020 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

ТОВ «Сумитеплоенерго» є стороною у цій справі, його представник про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Про пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили ТОВ «Сумитеплоенерго» не заявляло.

Враховуючи імперативний характер положень частини другої статті 358 ЦПК України та те, що річний строк, визначений вказаною процесуальною нормою, є присічним і поновленню не підлягає, з огляду на відсутність винятків, передбачених пунктами 1, 2 вказаної норми права, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Доводи касаційної скарги відносно того, що ТОВ «Сумитеплоенерго» не був повідомлений про розгляд справи, не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявна розписка представника відповідача Черняк К. М. про належне її повідомлення про час та місце судового розгляду. Крім того, із журналу судового засідання та звукозапису технічної фіксації від 26 лютого 2018 року - 27 лютого 2018 року, вбачається, що представник відповідача - Черняк К. М. була присутня у судовому засіданні, приймала участь у судовому засіданні, надавала відповідні пояснення та заперечення щодо клопотання про призначення судової фінансово-економічної (бухгалтерської) експертизи.

При цьому відсутність представника відповідача при проголошенні судового рішення не є передбаченими пунктами 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України винятками, що унеможливлюють застосування вказаної процесуальної норми.

Таким чином, касаційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду апеляційної інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються із матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм процесуального законодавства та правильно застосовано норми матеріального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду без змін.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

В. С. Жданова

А. Ю. Зайцев