Провадження № 2-зз/359/36/2021
Справа № 359/2684/21
УХВАЛА

Іменем України

22 листопада 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді Яковлєвої Л.В.

при секретарі Русан А.М.,

за участі відповідача ОСОБА_1 та її представника захисника Лук янової Н.М., представника позивача Грубник Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Лук`янової Наталії Миколаївни про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом до подання позовної заяви, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог : ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна, -

встановив:

17 листопада 2021 року представника відповідача -2 адвокат Лук`янова Н.М. звернулася до суду із заявою, якою, з урахуванням уточненої заяви від 22 листопада 2021 року, просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті судом на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.04.2021 року в справі за № 359/2684/21, якою накладено арешт на належне майно ОСОБА_2 , в частині:зняття арешту з земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :11:047:0006, площею 0,06 га, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 05;зняття з арешту житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :11:047:0006, площею 0,06 га, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 05;зняття арешту з земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, кадастровий номер :12:004:0413, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 05.

Заяву обґрунтовано тим, що 02 квітня 2021 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області забезпечено позов у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування, якою накладено арешт на майно, власником якого є відповідач у справі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_3 ), якою заборонено відчуження вказаного майна у будь-який спосіб, в тому числі шляхом його продажу, дарування, продажу з прилюдних торгів, передачу у заставу, передачу в іпотеку або використання будь-яким іншим способом з метою забезпечення виконання зобов`язань перед третіми особами, а саме : на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :11:047:0006, площею 0,06 га, за адресою : АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 05); на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :11:047:0006, площею 0,06 га, за адресою : АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 05); на нежитлове приміщення за адресою : АДРЕСА_4 , загальною площею 58,1 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна ); на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :12:004:0413, площею 0,1 га, за адресою : АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 05); на земельну ділянку для індивідуального садівництва з кадастровим номером :05:008:0482, площею 0,12 га, за адресою : Київська область, Бориспільський район, сільська рада Головурівська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08); накласти арешт на земельну ділянку для індивідуаль-ного садівництва з кадастровим номером :05:008:0483, площею 0,12 га, за адресою : Київська область, Бориспільський район, сільська рада Головурівська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08).

Заявник вважає, що виходячи із заявленої позивачем суми боргу за договором позики, який було укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який складає 41500 євро та 14000 доларів США, застосований судом захід забезпечення позову не є спів мірним з вартістю майна на яке накладено арешт. Тобто, суд наклав арешт на майно, вартість якого перевищує суму боргу. Таким чином, вжиття даного забезпечення порушило права ОСОБА_4 та інтереси як власника майна, на яке безпідставно накладено арешт. Тому, заявник вважає наявними підстави для часткового скасування таких заходів забезпечення.

Частинами 1, 2 ст. 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Таке клопотання розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження до суду.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Лук`янової Н.М., оскільки предметом даного спору є визнання недійсними договорів дарування укладених між ОСОБА_1 та її сином з підстав їх фраундаторного характеру. Через відчуження даного майна, боржник фактично ухилилась від виконання грошового зобов`язання, наявного перед позивачем та призвела до неможливості звернення стягнення на нього на стадії виконавчого провадження.

Застосований судом захід забезпечення позову в жодний спосіб не позбавляє права ОСОБА_1 та ОСОБА_4 користуватись даним майном, здавати його в оренду з метою отримання прибутку.

Представник відповідача адвокат Лук`янова Н.М. підтримала клопотання з підстав, наведених у ньому та просила задовольнити у повному обсязі. Крім того наголосила, що це немайновий предмет спору, а тому застосування і збереження застосованого судом заходу забезпечення позову не може відновити порушених прав ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_1 підтримала клопотання власного адвоката та зазначила, що вона є підприємцем і застосований судом запобіжний захід перешкоджає їй вільно користуватись цим майном та здавати його в оренду з метою отримання доходу. Крім того, вона не заперечує щодо передачі частини майна позивачу в рахунок погашення наявного грошового зобов`язання.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши заяву та матеріали справи, прийшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться цивільна справа № 359/2684/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, власником якого є відповідач ОСОБА_4 та заборонено відчуження вказаного майна у будь-який спосіб, в тому числі шляхом його продажу, дарування, продажу з прилюдних торгів, передачу у заставу, передачу в іпотеку або використання будь-яким іншим способом з метою забезпечення виконання зобов`язань перед третіми особами, а саме : на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :11:047:0006, площею 0,06 га, за адресою : АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 05); на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :11:047:0006, площею 0,06 га, за адресою : АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 05); на нежитлове приміщення за адресою : АДРЕСА_4 , загальною площею 58,1 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна ); на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :12:004:0413, площею 0,1 га, за адресою : АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 05); на земельну ділянку для індивідуального садівництва з кадастровим номером :05:008:0482, площею 0,12 га, за адресою : Київська область, Бориспільський район, сільська рада Головурівська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08); накласти арешт на земельну ділянку для індивідуального садівництва з кадастровим номером :05:008:0483, площею 0,12 га, за адресою : Київська область, Бориспільський район, сільська рада Головурівська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08).

Встановлено та не оспорюється сторонами, що рішення по суті спору у даній справі наразі судом не ухвалено.

Згідно п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» за № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Відповідно вимог п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

За змістом правового висновку Верховного Суду України, наведеного у цивільній справі в постанові № 6 -605 цс16 від 25 травня 2016 року, який згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має обов`язково враховуватися судом, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Зважаючи на вказане та те, що спір між сторонами триває і судове рішення у справі не ухвалено, спір не врегульовано мирним шляхом, розмір заявлених позовних вимог не зменшено, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника відповідачів адвоката Лук`янової Н.М. про часткове скасування заходів забезпечення позову.

Крім того, з обставин справи вбачається, що предметом спору є право власності на нерухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_4 та перехід права власності на вказане майно від ОСОБА_1 до сина ОСОБА_4 .. Відтак, судом накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, що становлять предмет спору, і до вирішення справи по суті, обмеження прав власника, який є відповідачем у справі, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Доводи заявника про відсутність підстав для забезпечення позову, так як позовні вимоги мають немайновий характер, і не містять вимог про визнання права власності на об`єкти нерухомості, а тому навіть у разі задоволення судом позову рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню, суд вважає необгрунтованими та відхиляє. Так, предметом спору є визнання недійсними договорів дарування на вказане вище нерухоме майно, однак саме внаслідок укладення цих договорів відбувся перехід права власності, а отже предметом спору фактично є право власності на об`єкти нерухомості. Враховуючи, що відповідач ОСОБА_4 має право користуватись та розпоряджатись вказаним майном суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно може утруднити як розгляд справи, так і виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Посилання відповідача на те, що вона є приватним підприємцем, основним видом діяльності якого є здача в оренду нерухомого майна, до якого також входить майно на яке накладено арешт, що є порушення її прав, відхиляються судом, оскільки накладення арешту на нерухоме майно не обмежує право власника на користування ним, в тому числі здавати таке майно в оренду чи використовувати ним у інший спосіб, а лише тимчасово, на час розгляду справи, обмежує власника у праві розпорядження майном.

Крім того, суд відхиляє доводи заяви про часткове скасування заходів забезпечення позову через їх неспівмірність заявленим у позові вимогам, оскільки предметом спору не стосується розміру сум наявної грошової заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 ..

Згідно ч.6 ст.158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 149 153, 258- 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Лук`янової Наталії Миколаївни про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом до подання позовної заяви, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог : ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її виготовлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо ухвала залишена в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст ухвали суду виготовлено 26 листопада 2021 року.

Суддя Л.В.Яковлєва