ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2021 року позивач АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписала заяву № б/н від 10.02.2011, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає договір. Позивач умови договору виконав, проте відповідач порушила умови договору кредиту, не повертала отриманий кредит своєчасно, не сплачувала кошти (відсотки) за користування ним. В зв`язку із порушенням умов договору, відповідач станом на 16.03.2021 має заборгованість - 30 101,78 грн., яка складається: 25 626,70 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч. 17 816,73 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 7 809,97 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 1 260,60 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 3 214,48 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Всього сума заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача складає 30 101,78 грн., а також судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

14.06.2021 року відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому просила поновити пропущений строк на подачу відзиву на позовну заяву так як, вона не мала можливості належним чином захистити свої права, оскільки не має юридичної освіти та не розуміє процесуальних питань при розгляді справи в суді у зв`язку з чим змушена була звернутися за професійною правничою допомогою, яку отримала лише 11.06.2021 року. Також відповідач заперечувала проти позовних вимог, зазначивши, що з 19.09.2018 року по 02.02.2021 року вона перебувала за межами території України - проживала на території Іспанії. 05.08.2020 року, під час її перебування в Іспанії, на її телефонний номер НОМЕР_1 , який вказаний в заяві, яку вона підписала при зверненні до Позивача для відкриття карткового рахунку (фінансовий номер телефону), почали надходити смс повідомлення про те, що ніби то вона скористалась послугою «Оплата частинами» на суму 24939,00 грн. та про те, що з її рахунку буде щомісячно списуватись по 6 237, 24 грн. Також 05.08.2020 року нею було отримано смс про те, що ніби то нею замовлено на privatmarket.ua придбання товару - Apple IPhone 11 128 GB, ціна 24939,00 грн. компанія - продавець: ФОП ОСОБА_2 . Факт укладення від її імені кредиту (номер договору 5003) шляхом оформлення розстрочки за придбання Товару, підтверджується Довідкою № ESMGN0BA13EU33N3 від 30.09.2020 року, яку вона сформувала в системі Приват 24, дізнавшись про таке оформлення розстрочки оплати товару від її імені. Факти подальшого списання з її рахунку щомісячних платежів починаючи з 26.08.2020 року у розмірі по 6 234,75 грн. (26.08.2020 та 26.09.2020) підтверджуються довідкою G1DGRN3AISNNTGM1 від 30.09.2020 та банківською випискою № 3IP4H73MKL3HFHPQ від 29.09.2020 р. Крім того, того ж дня (05.08.2020 року) на її вищевказаний номер телефону надійшло повідомлення про те, що від її імені оформлено переказ WestmUnion у сумі 20 000, 00 грн. на ім`я ОСОБА_3 . До того ж 05.08.2020 року не встановленими особами також була проведена оплата через систему ecommerce на суму 3015 грн. Зважаючи на те, що станом на 05.08.2020 року відповідач перебувала за межами території України і не мала можливості звернутись до АТ КБ «Приватбанк» для з`ясування обставин та причин надходження зазначених смс-повідомлень на її телефонний номер, про випадки надходження вищевказаних смс повідомлень, вона повідомила свою мати ОСОБА_4 . 06.08.2020 року ОСОБА_4 , від імені відповідача звернулась до відділення АТ КБ «Приватбанк» з повідомленням про випадки надходження вищевказаних смс-повідомлень на телефонний номер відповідача та за ознаками протиправних дій третіх осіб направлених на незаконне заволодіння грошовими коштами на рахунку відповідача, відкритому в АТ КБ «Приватбанк». 25.08.2020 року на рахунок відповідача було здійснено повернення грошових коштів у розмірі 20 000, 00 грн. шляхом зарахування переказу WestemUnion. Після повернення відповідача з-за кордону на територію України, вона звернулась до чергової частини Фастівського відділення поліції з заявою про злочин за фактами незаконного заволодіння не відомими особами грошовими коштами з її рахунку, відкритого в АТ КБ «Приватбанк». 07.04.2021 року відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження 0000272) за ст. 185 ч. 1 КК України. На підставі викладеного просила в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 27.07.2021 року клопотання відповідача про витребування доказів задоволено.

29.07.2021 року представник позивача подала відповідь на відзив, в якому просила задовольнити позовні вимоги посилаючись на те, що довідка, що надана відповідачем, начебто за підписом Керівника відділення ОСОБА_5 не містить дати складання, вихідного номеру, а тому говорити про достовірність її змісту неможливо, оскільки документ не зареєстровано в системі реєстрації кореспонденції. Також, зазначила, що відповідачем не надано жодної актуальної інформації стосовно кримінального провадження № 0000272. Також подала клопотання про продовження процесуального строку на подання до суду відповіді на відзив в зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-2019).

02.08.2021 року відповідач подала заперечення відповідно до якого зазначила, що послугу «Оплата частинами» на суму 24 939,00 грн. не замовляла, товар Apple IPhone 11 128 GB не придбала, заяву на оформлення кредиту (номер договору 5003) шляхом оформлення розстрочки за придбання Товару не підписувала. Повідомивши позивача про проведення шахрайських дій по її карточці позивач не вжив ніяких дій. Починаючи з 26.08.2020 року кошти з рахунку відповідача щомісячно продовжуються списуватись позивачем. Позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв незаконному списанню грошових коштів з рахунку відповідача третіми особами, а відтак зобов`язаний повернути кошти, які були незаконно зняті з платіжної картки відповідача. Щодо довідки, підписаної керівником відділення (четверте столичне №43) АТ КБ Приватбанк Герасименко Т.І. зазначила, що відсутність дати складання, вихідного номеру, реєстрації в системі реєстрації кореспонденції не ставить під сумнів достовірність довідки виданої керівником відділення Герасименко Т.І., а лише вказує на халатне відношення працівників АТ КБ Приватбанк до своїх обов`язків, на їх неналежне виконання. У зазначеній довідці вказана дата здійснення шахрайських дій по картці відповідача, дата звернення відповідача до позивача із заявою про проведення шахрайських дій. Дана довідка скріплена печаткою позивача. При цьому, звертає увагу суду, що довідка за місцем вимоги, підписана керівником відділення АТ КБ Приватбанк Герасименко Т.І. та скріплена печаткою представника позивача із зазначенням наступних реквізитів: назва позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; ЄДРПОУ установи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - 14360570; назва відокремленого підрозділу юридичної особи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - четверте столичне №43; ПІБ керівника відділення - Герасименко Т.І. З огляду на викладене, факт видачі та підписання Довідки від імені позивача та зміст інформації викладеної у довідці, не викликає сумніву. Стосовно актуальної інформації кримінального провадження № 0000272, наголошує, що досудове розслідування за фактом протиправних дій третіх осіб щодо заволодіння її грошовими коштами з рахунку, відкритого в ПАТ КБ «Приватбанк», зокрема, не закінчене.

На виконання ухвали суду від 27.07.2021 року позивачем надані витребувані докази № 1746585-ВБ від 30.07.2021.

Ухвалою від 20.09.2021 року повідомлено учасників справи, шляхом їх виклику в судове засідання. Визнано обов`язковою явку до суду представника позивача АТ КБ «Приват Банк для з`ясування усіх обставин справи, повного то об`єктивного її розгляду.

13.09.2021 року відповідач подала заперечення проти доводів та міркувань позивача від 30.07.2021року відповідно до яких зазначила, що доказів, що платіж в розмірі 24939,00 грн. був підтверджений саме відповідачем та яким чином позивач ідентифікував особу відповідача під час підтвердження вказаного платежу позивач не надає. Також не надав інформацію, з якого пристрою та з якого населеного пункту у період з 03.08.2020 по 06.08.2020 було здійснено вхід в систему Приват24 та за допомогою чого можна було встановити причетність відповідача до оформлення послугу «Оплата частинами» на суму 24939,00 грн. На час здійснення вищевказаних операцій відповідач перебувала за кордоном, а саме в Іспанії.

В судове засідання представник позивача повторно не з`явився, хоча його явка була визнана судом обов`язковою, причини неявки суду не відомі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі її представника, в задоволенні позову просила відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

При розгляді справи судом встановлено, що 10.02.2011 між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 30 000,00 грн.

На підставі рішення Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «Приватбанк».

Судом встановлено, що 10.02.2011 ОСОБА_1 підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» з використанням платіжної картки кредитка «Універсальна» у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Характеристика типу кредитної лінії з використанням платіжної картки кредитка «Універсальна» визначена у довідці про умови кредитування «Універсальна», а також Умовами та Правилами надання банківських послуг.

З розрахунку заборгованості, доданого Банком до позовної заяви, вбачається, що у зв`язку з порушеннями відповідачем зобов`язань за кредитним договором, станом на 16.03.2021 має заборгованість 30 101,78 грн., яка складається з наступного: 25 626,70 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч. 17 816,73 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 7 809,97 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 1 260,60 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 3 214,48 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Однак, на переконання суду, вказана заборгованість ОСОБА_1 , яка обліковується наразі банком, виникла поза волею відповідача з урахуванням наступних, встановлених судом обставин.

Судом встановлено, що з 19.09.2018 року по 02.02.2021 року відповідач, ОСОБА_1 перебувала за межами території України - проживала на території Іспанії, що підтверджується копія паспорту громадянина України для виїзду за кордон з відмітками про перетин кордону.

05.08.2020 року, під час перебування ОСОБА_1 в Іспанії, на її телефонний номер НОМЕР_1 , який вказаний в заяві, яку вона підписала при зверненні до Позивача для відкриття карткового рахунку (фінансовий номер телефону), почали надходити смс повідомлення про те, що ніби то вона скористалась послугою «Оплата частинами» на суму 24939,00 грн. та про те, що з її рахунку буде щомісячно списуватись по 6 237, 24 гривень.

Також, 05.08.2020 року ОСОБА_1 було отримано смс про те, що ніби то нею замовлено на privatmarket.ua придбання товару - Apple IPhone 11 128 GB, ціна 24939,00 грн. компанія - продавець: ФОП ОСОБА_2 .

Факт укладення від імені ОСОБА_1 кредиту (номер договору 5003) шляхом оформлення розстрочки за придбання Товару, підтверджується Довідкою №ESMGN0BA13EU33N3 від 30.09.2020 року, яку ОСОБА_1 сформувала в системі Приват 24, дізнавшись про таке оформлення розстрочки оплати товару від її імені.

Факти подальшого списання з рахунку ОСОБА_1 щомісячних платежів починаючи з 26.08.2020 року у розмірі по 6 234,75 грн. (26.08.2020 та 26.09.2020) підтверджуються довідкою G1DGRN3AISNNTGM1 від 30.09.2020 та банківською випискою № 3IP4H73MKL3HFHPQ від 29.09.2020.

Крім того, 05.08.2020 року на вищевказаний номер телефону ОСОБА_1 надійшло повідомлення про те, що від її імені оформлено переказ WestmUnion у сумі 20 000, 00 грн. на ім`я ОСОБА_3 .

До того ж 05.08.2020 року не встановленими особами також була проведена оплата через систему ecommerce на суму 3015 грн., що підтверджується квитанцією № ECM_KBWI4RZP 869608, сформована за результатом даної операції була наявна в системі Приват24.

25.08.2020 року на рахунок ОСОБА_1 було здійснено повернення грошових коштів у розмірі 20 000, 00 грн. шляхом зарахування переказу WestemUnion.

07.04.2021 року відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження 0000272) за ст. 185 ч. 1 КК України, що підтверджується витягом з відповідного ЄРДР.

При вирішенні спору, що виник між сторонами, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Положеннями ч.1ст. 1068 ЦК України визначено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до статті 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до розділу VI Положення про порядок емісії електронних платежів засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління НБ України від 05 листопада 2014 року N 705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

З наведеного вбачається, що при здійсненні платіжних операцій відповідачка особисто не використовувала електронний платіжний засіб. Вона не сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, повідомила правоохоронні органи про вчинений злочин, а тому відповідачка не несе відповідальності за таку платіжну операцію здійснену за допомогою платіжної картки.

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України постанові від 13 травня 2015 року (справа N 6-71 цс 15).

В даному випадку, відсутня така складова як вина користувача, для застосування до відповідачки заходів цивільно-правової відповідальності, в т.ч. штрафу та пені.

При цьому, позивач не надав суду будь-яких доказів того, що відповідач ОСОБА_1 будь-яким чином порушила умови кредитного договору щодо нерозголошення секретних паролів, визначених для доступу до карткового рахунку відповідача, або іншим чином сприяла викраденню вищезазначених коштів з її рахунку.

Відповідно до пунктів 7, 8, 9 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності.

Така правова позиція, також була висловлена Верховним Судом України у постанові від 13 травня 2015 року в справі № 6-71цс15.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі доведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18) вказану правову позицію підтримав.

Позивачем не виконано ухвалу від 20.09.2021 року, якою було визнано обов`язковою явку до суду представника АТ КБ "ПриватБанк" для з`ясування всіх обставин, повного та об`єктивного розгляду справи.

При цьому суд виходить з вимог ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно до яких, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають істотне значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представник позивача в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони у процесі та не подав суду жодного доказу, якщо у нього такі малися, що спростовують доводи відповідача і надані ним докази в обґрунтування позовних вимог.

Позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для цивільно-правової відповідальності відповідача відсутні, тому не підлягає стягненню з ОСОБА_1 як основна сума заборгованості по тілу кредиту, так і похідні вимоги у вигляді відсотків.

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 4, 10-13, 76-81, 141, 211, 263-265, 258-265, 274, 279 ЦПК України, ст.1068,1073 ЦК України, Постанова Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18), правова позиція Верховного Суду України у постанові від 13 травня 2015 року в справі № 6-71цс15, Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 30.11.2021.

Суддя Л.М.Ковалевська