Єдиний унікальний номер 341/1929/21
Номер провадження 2/341/883/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Фрик Т. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Первинної профспілкової організації «Бурштинської ТЕС» про відшкодування моральної шкоди.

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Первинної профспілкової організації «Бурштинської ТЕС» про відшкодування моральної шкоди, в якому просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 151333,33 грн.

Позов обґрунтований тим, що його звільнено з роботи з 18 квітня 2018 року, проте при звільнені йому не виплачено всіх належних сум заробітної плати. Лише на підставі судових рішень остаточний розрахунок з ним проведено 13 липня 20021 року. Вважає, що такими неправомірними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 151333,33 грн.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач подав відзив на позов лише 30.11.2021, тобто з пропущенням установленого процесуального строку, тому суд за клопотанням позивача не бере вказаний відзив до уваги під час розгляду цієї справи на підставі положень частини восьмої статті 178 ЦПК України.

У судовому засіданні 30 листопада 2021 року позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначив, що тривале зволікання відповідача щодо здійснення остаточного розрахунку під час звільнення завдало йому значних моральних страждань, оскільки він з 2018 року ніде не працює і змушений був у судовому порядку відстоювати своє право на належну йому заробітну плату.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечили, зокрема з підстав необґрунтованості заявленої суми до стягнення. Представник ОСОБА_2 просив звернути увагу на те, що позивач веде активний спосіб життя і постійно захищає інтереси третіх осіб в судах.

Надаючи правову оцінку поясненням сторін та дослідженим матеріалам справи, суд установив наступні фактичні обставини.

Рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій у справі ЄУН 341/1890/19 за позовом ОСОБА_1 до ППО «Бурштинської ТЕС» про стягнення заробітної плати за період по 18 квітня 2018 року включно стягнуто з відповідача 63 870 грн 11 коп. не виплаченого окладу та 55 507 грн 97 коп. премії. На виконання судових рішень відповідач здійснив остаточний розрахунок 13 липня 2021 року, що підтверджується наявною у справі копією платіжного доручення від 13.07.2021 № 302.

Вказані обставини сторонами визнаються.

Відповідно до приписів статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з даними із витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з Пенсійного фонду позивач не отримував ніяких доходів, оскільки звільнений з роботи 18 квітня 2018 року, та до цього часу офіційно ніде не працює.

Вважаючи, що таким тривалим порушенням його права на отримання заробітної плати йому завдано моральної шкоди на суму 151333,33 грн, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку установленим у справі обставинам і позовним вимогам, суд виходить з такого.

Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Судовими рішеннями у справі ЄУН 341/1890/19 за позовом ОСОБА_1 до ППО «Бурштинської ТЕС» установлено протиправність дій відповідача щодо не здійснення виплати усіх належних позивачу сум коштів під час його звільнення 18 квітня 2018 року та стягнуто відповідні кошти. При цьому такі виплати позивач остаточно отримав лише 13 липня 2021 року.

Суд зауважує, що відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже, і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.

Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, пов`язані з необхідністю відстоювання своїх прав у судах, що виникли внаслідок тривалої затримки виплати заробітної плати, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчити про заподіяння позивачу моральної шкоди.

Отже, доводи представників відповідача про те, що ОСОБА_1 не довів належними доказами, яких саме страждань він зазнав, не заслуговують на увагу.

Також суд не бере до уваги посилання представника відповідача на зміст постанови Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 755/18455/17, оскільки під час розгляду вказаної справи суди встановили відсутність з боку відповідача винної протиправної поведінки, тоді як у справі, що розглядається, протиправність невиплати заробітку під час звільнення ОСОБА_1 встановлено у судовому порядку.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18) зроблено висновок, що суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості.

Згідно з частиною першою статті 89 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд враховує те, що для отримання належних сум заробітної плати після звільнення 18 квітня 2018 року позивачу довелося звертатися до суду, що однозначно призвело до порушення його нормальних життєвих зв`язків, способу життя. З часу звільнення і до фактичного повного розрахунку пройшло більше трьох років і особа правомірно весь цей час розраховувала на відповідні кошти, ніде офіційно не працюючи при цьому.

Своєю чергою суд також враховує те, що ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду з позовами до ППО «Бурштинської ТЕС» у межах цивільних справ з ЄУН 341/1362/20 та ЄУН 341/1931/21, у яких просить стягнути з відповідача заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 372258,68 грн за період з 22 листопада 2018 року до 31 грудня 2019 року та 200859,00 грн за період з 19 квітня 2018 року по 21 листопада 2018 року на підставі приписів статті 117 КЗпП України.

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, окрім стягнення моральної шкоди за час затримки розрахунку під час звільнення у цій справі, ОСОБА_1 у межах двох інших справ намагається стягнути з відповідача значну суму коштів.

Суд наголошує, що реалізація права особи на відшкодування моральної шкоди не може і не повинна бути інструментом збагачення такої особи за рахунок коштів відповідача, а покликана виключно на забезпечення компенсації завданої моральної шкоди, у цьому випадку реальних душевних страждань.

Своєю чергою, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховує, що стосовно позивача мала місце неправомірна тривала затримка у виплаті належних йому сум заробітної плати, проте матеріальну компенсацію ОСОБА_1 у зв`язку з цим намагається отримати на підставі положень статті 117 КЗпП України, тому вважає обґрунтованим та виправданим присудження позивачу відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

Водночас, суд вважає необґрунтованим розрахунок позивача розміру завданої йому моральної шкоди шляхом застосування ставки судового збору за подання позову про відшкодування моральної шкоди у справах про захист честі, гідності чи ділової репутації, а також методики розрахунку моральної шкоди у США, оскільки такі розрахунки не обґрунтовані нормами чинного законодавства України та здійснені на суб`єктивний розсуд позивача.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню лише частково, то з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню частина сплаченого судового збору, яка пропорційна розміру задоволених вимог, а саме в сумі 60,0 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Первинної профспілкової організації «Бурштинської ТЕС» про відшкодування моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з Первинної профспілкової організації «Бурштинської ТЕС» на користь ОСОБА_1 10000,0 гривень моральної шкоди.

Стягнути з Первинної профспілкової організації «Бурштинської ТЕС» на користь ОСОБА_1 60,0 гривень судового збору.

У іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03 грудня 2021 року.

Сторони:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

відповідач: Первинна профспілкова організація Бурштинської ТЕС, місцезнаходження: м. Бурштин, Івано-Франківська область, .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ