01.12.2021 Єдиний унікальний № 371/1650/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Миронівка

ЄУН 371/1650/15-к

Провадження № 2/371/294/21

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі:

секретаря судових засідань Сахненко О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_4 ,

представника відповідача ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , Пустовітської сільської ради Миронівського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Відділ Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області, про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради, визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що після смерті ОСОБА_7 успадкувала земельні ділянки, які належали померлій на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯГ № 163237 від 17 травня 2006 року та серії ЯГ № 163238 від 17 травня 2006 року, які були видані Пустовітською сільською радою на підставі рішення 17 сесії ІV скликання № 145 від 22 травня 2005 року.

Рішенням Пустовітської сільської ради № 152-17-10 від 29 червня 2005 року сусідньому землекористувачу ОСОБА_8 , спадкоємцями якої є відповідачі по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , була передана у власність частина земельної ділянки, що протягом тривалого часу перебувала у користуванні ОСОБА_7 . На земельну ділянку, до якої включено частину земельної ділянки ОСОБА_7 , відповідачі отримали свідоцтва про право на спадщину.

Позивач вважає, що межі земельних ділянок ОСОБА_7 та відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , згідно їх державних актів, не відповідають фактичним межам земельних ділянок в натурі (на місцевості), частина житлового будинку, який позивач успадкувала після смерті ОСОБА_7 , знаходиться на земельній ділянці, що на цей час належить відповідачам, чим порушується її право як власника успадкованого майна.

Просила визнати незаконним та скасувати рішення Пустовітської сільської ради № 152-17-10 від 29 червня 2005 року; визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки ЯГ № 163237 від 17 травня 2006 року та серії ЯГ № 163238 від 17 травня 2006 року та скасувати їх державну реєстрацію; визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2-3179 та № 2-3171 від 28 серпня 2009 року, № 2-3181 та № 2-3173 від 28 серпня 2009 року, видані відповідачам; визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, кадастрові номера :01:220:0036 та :01:220:0035, та скасувати їх державну реєстрацію.

В підготовчому засіданні 1 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про залишення позову без розгляду, оскільки нею з відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_6 мирним шляхом встановлені та погоджені межі земельних ділянок, про що підписані відповідні акти, погоджено землекористування та відсутні моральні і матеральні претензії один до одного.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в підготовчому засіданні заявила клопотання про закриття проваження у справі з підстав відсутності предмета спору.

Обґрунтовуючи клопотання про закриття провадження у справі, представник відповідача зазначила, що сторонами дійсно встановлені та погоджені нові межі земельних ділянок та триває процес виготовлення технічної докментації. В зв?язку з чим вважає, що спір по справі врегульовано мирним шляхом, заява про залишення позову без розгляду подана з запізненням, оскільки стадія подання клопотань для позивача вже минула, а тому просила закрити провадження у справі саме на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України в зв?язку з відсутністю предмета спору.

Суд вважає, що заява про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав суду відповідну заяву.

Згідно правил статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з вказаним принципом диспозитивності, в основі поведінки суб`єктів цивільно-правових відносин лежить їх вільне волевиявлення, а тому звернення до початку розгляду справи по суті із заявою про залишення позову без розгляду робить неможливим вирішення спору.

З огляду на вказані правила, подана до початку розгляду справи по суті заява є підставою для залишення позову без розгляду.

Доводи представника відповідача про те, що позивачем подано заяву про залишення без розгляду після завершення стадії заявлення клопотань суд відхиляє, оскільки процесуальним законодавством визначено право подати таку заяву до початку розгляду справи по суті.

Позивачем заяву про залишення позову без розгляду подано на стадії проведення підготовчого провадження. Підготовче засідання у справі не закрите, справа до розгляду по суті не призначалася, тому заяву про залишення без розгляду подано позивачем у відповідності з вимогами цивільного процесуального законодавства.

Клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про закриття проваження у справі з підстав відсутності предмета спору задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Цивільним процесуальним законом чітко розмежовано підготовче провадження із проведенням підготовчого засідання, його особливості, строки проведення (Глава 3 Розділу III «Позовне провадження») та розгляд справи по суті із проведенням судового засідання (Глава 3 вказаного розділу).

Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з?ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Таким чином, підготовче судове провадження - це стадiя судового прoцесу, в якій з?ясовується предмет спoру, позoвні вимoги, заперечення на позoвні вимoги, склад учасників судовoго процесу, вирішення відводів, xарактер спірних правовідносин та інших дій, які будуть слугувати для правильного і безперешкoдного розгляду справи пo суті, іншими словами, це важлива складова судочинства, що спрямована на створення умов для правильного, безперешкодного та своєчасного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Підготовче засідання є формою підготовчого провадження, яка полягає у вчиненні судом та учасниками судового процесу відповідних процесуальних дій.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв?язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов?язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

За таких обставин, закриття провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, можливо лише в судовому засіданні, а не при проведенні підготовчого судового засідання, оскільки згідно зі статтею 200 ЦПК України, а саме її частиною четвертою, закриття провадження можливо на цій стадії процесу з двох підстав, це: відмова від позову, визнання позову та укладення мирової угоди, визначених статями 206, 207 ЦПК України.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у складі об?єднаної палати касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20.

Вказаний висновок, відповідно до вимог частини 4 статті 263 ЦПК України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», підлягає врахуванню при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин.

За правилами частини 2 статті 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 200, п. 5 ч. 1 ст. 257, ст.ст. 260, 261, 352-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , Пустовітської сільської ради Миронівського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, відділ Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області, про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради, визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом залишити без розгляду.

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 про закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору.

Роз`яснити позивачу правила частини 2 статті 257 ЦПК України за якими особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом.

Суддя Л.О. Капшук