Справа №635/994/21
Провадження №6/635/89/2021
УХВАЛА

08 лютого 2021 року смт.Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Савченка Д.М.,

секретар судового засідання Савченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Покотилівка подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович звернувся до суду з поданням, в якому просить надати дозвіл на примусове проникнення до володіння боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належить їй на праві приватної власності, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельної ділянки з кадастровим №:00:001:0241, площею 0.15 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування подання зазначає, що в його провадженні знаходиться виконавче провадження №64118983, що відкрито постановою від 13.01.2021. Постанова про відкриття провадження направлена за адресою проживання боржника зазначеною у виконавчому документі АДРЕСА_2 , яка отримана ОСОБА_1 28.01.2021. Також боржнику 19.01.2021 за вих.№470 направлено виклик приватного виконавця, що отриманий боржником 28.01.2021. Приватний виконавець зауважив, що про обізнаність боржника щодо застосування до нього заходів примусового виконання рішень свідчить списання з його рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів в розмірі 1809,70 грн. Крім того, 13.01.2021 за вих.№280 за адресою розташування нерухомого майна боржника: АДРЕСА_3 , направлено виклик приватного виконавця на 20.01.2021, що боржником проігноровано. З відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровані земельні ділянки кадастровий №:00:001:0241, :00:023:0063, :00:002:0016. На рахунках боржника недостатньо коштів для задоволення вимог стягувача, а тому, з метою з`ясування майнового стану боржника, існує необхідність у примусовому проникнення на його земельні ділянки.

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, в клопотанні просив проводити розгляд без його участі.

Оскільки приватний виконавець у судове засідання не з`явився, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича перебуває наказ господарського суду Харківської області від 27.10.2020 №922/2058/20, яким стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ТОВ «Арис-Юг» суму основного боргу в розмірі 128068,44 грн, пеню в сумі 8519,57 грн., 3% річних у сумі 976.21 грн. та судовий збір у сумі 2101,66 грн, а всього 139665,88 грн.

13.01.2021 на підставі судового наказу №922/2058/20 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Юрієм Володимировичем відкрито виконавче провадження №64118983.

Копія постанови направлена за адресою боржника, зазначеною в судовому наказі: м.Харків, вул.Валдайська 87, та отримано останнім 19.01.2021.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича від 13.01.2021 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках ОСОБА_1 .

Згідно з меморіальним ордером №L0121NJN68 від 21.01.2021, з рахунку ОСОБА_1 , списано в рахунок погашення заборгованості 1809,70 грн.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 13.01.2021, ОСОБА_1 належать земельні ділянки кадастровий №:00:001:0241, :00:023:0063, :00:002:0016, а також будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

За інформацією з Реєстру територіальної громади м.Харкова від 16.01.2021, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

13.01.2021 за вих.№280 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Юрієм Володимировичем направлено за адресою: АДРЕСА_1 , виклик на 20.01.2021. Відомості щодо отримання виклику боржником суду не надано.

19.01.2021 за вих.№470 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Юрієм Володимировичем направлено за адресою: м.Харків, вул.Валдайська, б.87, виклик на 26.01.2021. Виклик отримано боржником 19.01.2021.

19.01.2021 за вих.№469 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Юрієм Володимировичем направлено за адресою: АДРЕСА_1 , виклик на 26.01.2021. Відомості щодо отримання виклику боржником суду не надано.

29.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Юрієм Володимировичем складено акт про неявку боржника за викликом, який направлявся за адресою: АДРЕСА_2 .

28.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича складено акт про ненадання боржником декларації про доходи та майно, неповідомлення виконавця про можливість допуску до житла.

За інформацією Міністерства внутрішніх справ України від 13.01.2021 ОСОБА_1 належать на праві власності автомобілі, які постановою приватного виконавця від 14.01.2021 оголошені у розшук.

Згідно частини 1 статті 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 2 вищевказаного Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла. Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 311 ЦК України, житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік обов`язків і прав виконавців. Відповідно до зазначеної статті, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний в тому числі здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Пунктом 4 ч. 3 ст. 18 зазначеного закону передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Крім того, Законом передбачено, що рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Разом з тим, приватним виконавцем під час розгляду подання не доведено, що ним вичерпані всі процесуальні можливості щодо примусового виконання судового наказу від 27.10.2020, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, відсутні відомості про результати розшуку транспортних засобів, що оголошені у розшук 14.01.2021.

В обґрунтування подання приватний виконавець зазначає, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання обов`язків, передбачених статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, не з`явився до приватного виконавця з метою узгодження дати та часу допуску до житла чи іншого володіння боржника. Разом з тим, доказів на підтвердження факту недопуску приватного виконавця до приміщень боржника в повідомлений приватним виконавцем час проведення виконавчих дій з опису та арешту майна до суду не надано.

З огляду на те, що примусовий доступ до житла боржника є крайнім заходом, і в даному випадку приватним виконавцем не доведено, що такий засіб є єдиним можливим засобом виконання судового наказу від 27 жовтня 2020 року, суд вважає, що надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника є передчасним та відмовляє у задоволенні подання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 439 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя Д.М. Савченко