Справа №173/2260/20
Провадження №2/173/255/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2020 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , з позовом про визнання права власності до відповідача Верхньодніпровської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації».

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2020 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін на 02 лютого 2021 року.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за ним право власності на самочинно збудований гараж літера Г-1 (площею 52.5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: 27.04.2006 року він отримав рішення № 30-2-V Верхньодніпровської міської ради про надання земельної ділянки для будівництва гаражу в АДРЕСА_1 .

В кінці 2007 року він закінчив будівництво гаражу самочинно господарським способом. Ніяких дозволів він не отримував.

В червні 2020 року він звернувся до бюро технічної інвентаризації для виготовлення технічного паспорту на об`єкт.

05 жовтня 2020 року він отримав Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрація права власності на земельну цільове призначення для будівництва індивідуальних гаражів. Форма власності приватна, розміром 0,01 га.

В 2020 році відповідно до діючого законодавства отримав Звіт про проведення технічного обстеження гаражу літера Г-1 по АДРЕСА_1 де зазначено, що під час технічного обстеження на предмет визначення можливості або неможливості надійної та безпечної експлуатації були оглянути основні несучі та огороджувальні конструкції об`єкта і встановлено його готовність до експлуатації.

18.11.2020 року він отримав Інформаційну довідку щодо відповідності місця розташування вимогам державних будівельних норм він начальника відділу з питань земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища, містобудування та архітектури - головний архітектор міста, де зазначено, що розміщення гаражу відповідає містобудівній документації на місцевому рівні - відповідно до схеми генерального плану місто Верхньодніпровськ будівництво об`єктів розташованого на сельбищні території в зоні житлової забудови, яка включає в себе території для садибної забудови (присадибні ділянки).

18.11.2020 року на підставі рішення Верхньодніпровської міської ради № 266 затверджена адреса гаражу.

На даний час він вирішив оформити право власності на збудований гараж, але не може цього зробити без введення будинку в експлуатацію.

Ввести об`єкт нерухомості в експлуатацію він не має можливості, так як відповідно до Порядку введення об`єктів в експлуатацію необхідно отримати рішення суду, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін.

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий, надано прохання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - письмові пояснення не надані.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Між сторонами виникли правовідносини із права власності на нерухоме майно.

Судом встановлено, що на підставі рішення Верхньодніпровської міської ради

№ 30-2-У від 27.04.2006 року позивачу була надана земельна ділянка для будівництва гаражу, що підтверджується Д5ержавним актом на право власності на земельну ділянку.

В 2007 році він закінчив будівництво гаражу господарським способом без дозвільних документів.

05 жовтня 2010 року позивач отримав право власності на земельну ділянку, загальною площею 0.01 га., кадастровий номер :41:005:0004, призначення для будівництва гаражу, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

04.06.2020 року було виготовлено технічну документацію КП «Верхньодніпровське БТІ» на належний йому гараж, що підтверджується копією технічного паспорту.

На даний час позивач має намір зареєструвати право власності на збудований ним гараж.

Проте, позивач не може ввести об`єкт нерухомості в експлуатацію, так як відповідно до Порядку введення об`єктів в експлуатацію необхідно отримати рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом

Згідно з вимогами ч.ч. 1,2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. 34, 35 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», виконання будівельних робіт без відповідного документу, передбаченого цією статтею вважається самочинним будівництвом. Після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними об`єктів, що класом наслідків відповідальності належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1 проводиться шляхом подачі декларації відповідно до Порядку).

Відповідно до вимог ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» - Кабінетом Міністрів України прийнята постанова про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів № 461 від 13.04.2011 року.

Враховуючи, що позивач здійснив будівництво гаражу на земельній ділянці, виділеній йому саме для даної мети, без отримання будь-яких дозволів, таке будівництво вважається самочинним будівництвом.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 6 „Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)" визначено, що відповідно до ст. 376 ЦК України суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки.

Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК).

З матеріалів справи вбачається, що проведене позивачем самочинне будівництво на належній йому земельній ділянці, яка має призначення саме для будівництва гаражу. Крім того на даний час позивачем оформлене право власності на дану земельну ділянку, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно з «Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Мінюсту України № 7/5 від 07.02.02р. визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності.

Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року зазначено, що у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком.

Враховуючи, що самочинно збудований позивачем гараж відповідає будівельно-технічним, санітарно - гігієнічним та пожежним вимогам, що підтверджується довідкою відділу житлово-комунального господарства, будівництва, містобудування та архітектури в якій зазначено, що будівництво гаражу за адресою: АДРЕСА_1 відповідає містобудівній документації на місцевому рівні. Саме будівництво гаражу не суперечить державним будівельним нормам, а саме: ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій». Також самочинно збудований позивачем гараж не порушує права інших осіб, так як звернень до міської ради з цього приводу не було.

Суд відповідно до способу захисту невизнаних прав, обраного позивачем, який передбачений ст. 16 ЦК України, та з яким погоджується суд, суд вважає за можливе задовольнити позов, визнавши за позивачем право власності на самочинно збудований гараж літера Г-1 (площею 52.5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд вважає, що позивач не може в будь-який інший спосіб узаконити самочинне будівництво, оскільки згідно чинного законодавства такі повноваження діяли у органів державного архітектурно-будівельного контролю лише до 31.12.2015 р. відповідно до п.9 прикінцевих положень ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», через, що в іншому порядку окрім судового позивач не має можливості захистити свої права.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 840.80 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв`язку з недотриманням порядку будівництва нового майна.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 право власності на самочинно збудований гараж літера Г-1, площею 52.5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Витрати по сплаті судового збору в сумі 840.80 грн. покласти на позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_2 ), ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 02 лютого 2021 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 08.02.2021 року

Дата набрання законної сили: 05.03.2021 року