КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4864/20
Провадження № 2/552/83/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2021 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Шаповал Т.В.,

при секретарі - Дубовик І.О.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в приміщенні суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 15.10.2020 року звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

У обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього ОСОБА_5 , який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею та перебуває на її повному утриманні. Зазначила, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15.11.2013 року у справі №552/7647/13-ц, із відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частина всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 15.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. У 2016 році у їхнього сина було виявлено гострий лімфобластний лейкоз( рак крові), вторинна імунна недостатність. У період часу з 24.01.2016 року по 27.11.2016 року у зв`язку з виявленою хворобою, їх син проходив хіміотерапію та перебував на стаціонарному лікуванні в онкогематологічному відділенні Дитячої міської лікарні. У період з 2017 по 2018 року, їх син проходив лікування сухою хімією вдома. Також зазначила що, починаючи з 2019 році, дитина відчула різке погіршення здоров`я, у нього було взято декілька пунцій з спинного мозку, проведено повнекомплексне обстеження, та виявлено нову хворобу, що спричинена вікуванням раку крові - тромбоцитопетія. У січні 2019 року дитина мала захворювання на двобічну пневмонію,зумовлене низьким імунітетом та рядом супутніх захворювань, зокрема, захворювання щитовидної залози. Посилалась на те, що за даний період, тобто з 2016 по 2020 роки, їх син потребує постійного лікування та реабілітації, знаходиться на гормональній терапії. У зв`язку з зазначеною хворобою, їх син отримав інвалідність.Їх сину було призначено для постійного лікування препарат «Револад», вартість якого складає близько 5 тис. грн.. Він необхідний дитині постійно та його вистачає на 2 тижні, тобто кожного місяця лише на один препарат вона витрачає близько 10 тисяч гривень. Крім того, дитина потребує особливого корисного лікування та дієти, що зумовлює додаткові витрати на харчування. Також відвідування секцій чи гуртків для гармонійного розвитку особистості є також платними. Сплачених відповідачем коштів в рахунок оплати аліментів, не вистачає на покращене харчування та забезпечення дитини всім необхідним. Також позивач зазначила, що в період гострої фази хвороби (2016 рік), відповідач надавав незначну частину коштів на лікування ( близько 30 тис. гривень).

Тому просила суд збільшити розмір аліментів, що визначений рішення Київського районного суду м. Полтава від 15.11.2013 року у справі № 552/7647/13-ц, шляхом стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в сумі 5 000, 00 грн. ( п`ять тисяч гривень) 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 49280 грн. 21 коп..

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20.10.2020 року у справі відкрито провадження та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

06.11.2020 року до суду від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що позивач не навів належних доказів зміни його матеріального стану, що було б підставою для збільшення розміру аліментів, які він має виплачувати,посилання позивача на стан здоров`я їхнього сина є недоречним, оскільки є підставою не для збільшення розміру аліментів, а стягнення додаткових витрат.

Також зазначив, що позивач просить стягнути з нього аліменти в розмірі, які перевищують прожитковий мінімум у півтора рази, що не відповідає вимогам закону. Посилався на те, що він на даний час має низку захворювань, які потребують лікуванню, також на його утриманні перебувають його батьки, які є пенсіонерами за віком.

Також посилався на те, що він вживав всі можливі заходи для лікування сина та крім цього сплачував аліменти на його утримання. Зазначив, що розмір додаткових витрат на лікування дитини не підтверджений належними доказами. У зв`язку з чим просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

17.11.2020 року представник позивача ОСОБА_1 надала до суду заяву про збільшення та уточнення позовних вимог, остаточно просила змінити спосіб стягнення аліментів, що визначений рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15.11.2013 року у справі №552/7647/13-ц, шляхом стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, щомісячно, у розмірі 5000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 56801 грн. 11 коп..

17.11.2020 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якої зазначила, що доводи відповідача з приводу того, що хвороба дитини не є достатньою підставою для зміни розміру аліментів є такими, що суперечать інтересам дитини. Також зазначила, що на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів їх син не був хворим, а тому розмір аліментів визначався з загального розміру, що передбачений законом.

Посилалась на те, що відповідач не має тяжких чи небезпечних хвороб, які б вказували на неможливість сплачувати ним аліменти у підвищеному розмірі, адже він є працездатною особою. Також зазначила, що посилання відповідача на утримання непрацездатних батьків не підтверджена належним чином, адже ОСОБА_4 у судовому засіданні вказував на те, що проживає у м. Полтаві, а його батьки у Великобагачанському районі та отримують пенсію, а тому утримують себе самостійно. Посилалась на те, що на її утриманні перебувають 3 дітей, яких вона зобов`язана утримувати.

Також зазначила, що доводи відповідача, що викладені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами, які б спростовували обов`язок відповідача, як батька дитини, приймати участь у лікуванні сина.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 належним чином повідомлена про день і час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

У судове засідання відповідач ОСОБА_4 належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково. Не заперечувала проти зміни способу стягнення аліментів, визначений рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15.11.2013 року шляхом стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн. щомісячно , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття. Також, не заперечувала щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 7 520 грн. 90 коп. додаткових витрат на утримання сина. В іншій частині позовних вимог просила відмовити.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 08.01.2013 року./а.с.9/

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 17.10.2014 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано./а.с.10/

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15.11.2013 року з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 15.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття./а.с.11/

Також судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має захворювання, а саме гострий лімфобластний лейкоз (рак крові), вторинна імунна недостатність.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 182 СК України, яка узгоджується з розясненнями з даного питання, викладеними у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та згідно з ч.1ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У силу положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 184 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною.3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Постановою Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі №6-143цс13 встановлено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Суд бере до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Враховуючи матеріальний стан відповідача, витрати, які несе позивач на утримання дитини у зв`язку із його тяжкою хворобою, також для гармонійного розвитку дитини, суд приходить до висновку про можливість зміни способу стягнення аліментів, що визначений рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15.11.2013 року у справі №552/7647/13-ц, шляхом стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, щомісячно, у розмірі 2500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Саме такий розмір аліментів має забезпечити право неповнолітнього ОСОБА_5 на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку

Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17.

Позивач просила стягнути із відповідача половину додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 56801,11 грн. на підтвердження зазначеної суми додавала чеки про оплату витрат на ліки та медичні дослідження

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради та отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю з надбавкою на догляд.

Відповідно довідок, виданих управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 22.09.2020 року №1470 та від 18.09.2020 року №1469, ОСОБА_3 отримала у 2019 році 25 393, 40 грн. та у 2020 році 30 526, 40 грн.

Крім того, судом встановлено, що відповідачем також здійснювались витрати на утримання та лікування дитини, а саме на придбання ліків, продуктів, іграшок, одягу, тощо.

На підтвердження понесення даних витрат відповідачем до відзиву на позовну заяву додані квитанції /чеки/.

Разом з тим, в розумінні ст. 185 СК України втрати, понесені відповідачем на придбання продуктів, іграшок, одягу, тощо не є витратами, що викликані особливими обставинами, а є звичайними витратами на утримання дитини, які охоплюються поняттям аліменти.

Тому, суд приймає до уваги лише витрати відповідача, які понесені ним на придбання лікарських засобів для дитини.

Як встановлено судом загальний їх розмір складає 48945 грн. 19 коп. ./половина витрат складає 24 472,60 грн./

З урахуванням наданих позивачем доказів понесених нею додаткових витрат на утримання ОСОБА_5 , в розмірі половини витрат 56 801,11 грн., отриманої позивачем державної соціальної допомоги на дитину в розмірі 25 393, 40 грн. та 30 526, 40 грн. і наданої відповідачем допомоги на утримання дитини в розмірі половини витрат 24 472, 60 коп., суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7520 грн. 90 коп., які понесені в вересні та жовтні 2020 року.

Керуючись ст.ст. 258,259,263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що визначений рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15.11.2013 року у справі №552/7647/13-ц, шляхом стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, щомісячно, у розмірі 2500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7520 грн. 90 коп..

У іншій частині заявлених вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: Полтавська область, Великобагачанський район, с. Балаклія, реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 08.02.2021 року.

Головуючий Т.В.Шаповал