Справа № 159/5020/21
Провадження № 2/159/1199/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Бакай Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив:

02 вересня 2021 року орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області звернувся до суду в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із позовом до ОСОБА_3 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та утримання дітей в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що ОСОБА_3 є матір`ю двох неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідачка не займається належним вихованням та розвитком дітей, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, не працює, підробляє на пилорамі в с. Підріжжя Ковельського району. Всі зароблені кошти використовує не по призначенню, не дбає про належне харчування, медичне забезпечення дітей. За заявою матері діти з 29.03.2021 перебувають у «Волинському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей». Відповідачка зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Працівниками служби у справах дітей з відповідачкою неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо недопущення ухилення від виконання батьківських обов`язків, однак остання на зауваження не реагує і надалі ігнорує інтереси дітей (не поновила інвалідності меншій дочці). Оскільки відповідачка не виконує покладені на неї законом батьківські обов`язки відносної своїх неповнолітніх дітей, чим ставить під загрозу їх життя та здоров`я, позивач просить відібрати у відповідачки дітей без позбавлення її батьківських прав та стягнути з останньої аліментів в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

1.2. Письмового відзиву на позовну заяву відповідач суду не надала.

2. Рух справи у суді.

Позовна заява надійшла до суду 02 вересня 2021 року.

Ухвалою від 06 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 28 вересня 2021 року, відкладено на 26 жовтня 2021 року.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 24 листопада 2021 року.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

В судове засідання 24.11.2021 учасники розгляду справи не з`явились.

Представник позивача - органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Велицької сільської ради Ковельського району Волинської областіЛісь С.І. подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які свою позицію щодо заявлених позовних вимог виклали в письмових поясненнях.

В судовому засіданні 28 вересня 2021 року представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання 29.09.2021, 26.10.2021, 24.11.2021 не прибула, повідомлялась шляхом направлення судових повісток про виклик у судове засідання за її зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_1 ), причини неявки суду невідомі, клопотань про відкладення слухання справи не надано.

Окрім того, ОСОБА_3 викликалась у судові засідання через представника позивача. Останній вручив судову повістку про виклик в судове засідання відповідачу особисто, про що свідчить власноручна розписка останньої.

Таким чином, судом вжито усіх заходів для належного повідомлення відповідачки про наявність щодо неї судового провадження, учасником якого вона є. Однак, у жодне із призначених судових засідань остання не прибула, заяв про відкладення судового розгляду не подала, жодних доказів суду не направила.

У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, враховуючи заяви учасників провадження, керуючись частиною першою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно із статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що відповідачка у справі є матір`ю неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується матеріалами справи, а саме: копіями свідоцтв про народження відповідно серії НОМЕР_1 , виданого 26.03.2021 Ковельським міськрайонним відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), та серії НОМЕР_2 , виданого 26.07.2010 виконкомом Уховецької сільської ради Ковельського району Волинської області (а.с. 11,12) та довідкою вІелицької сільської ради Ковельського району № 1189 від 25.08.2021 (арк.спр.20).

Відомості про батька неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та про батька неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані у Книзі реєстрації народжень за вказівкою матері згідно з частиною першою статті 135 Сімейного Кодексу України (далі - СК України).

З довідки Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області №1189 від 25.08.2021 вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , і проживала разом із двома своїми неповнолітніми доньками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживали за адресою реєстрації відповідачки без реєстрації (арк.спр. 20).

Із характеристики, наданої старостою села Підріжжя Ковельського району Волинської області вбачається, що ОСОБА_3 зарекомендувала себе з негативної сторони, постійно перебуває у стані алкогольного сп`яніння, зовсім не приділяє уваги вихованню та розвитку дітей, не виконує батьківських обов`язків. Не підтримує в будинку санітарно-гігієнічні вимоги щодо розвитку та відпочинку дітей. Стосунків із сусідами не підтримує, не цікавиться навчанням своїх дітей, ніде не працює, підсобне господарство не підтримує (арк.спр. 16).

Із характеристик Закладу загальної середньої освіти «Ліцей с. Підріжжя Ковельського району Волинської області», виданих директором ліцею на дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вбачається, що діти живуть з матір`ю у неповній сім`ї, їх мати навчанням дітей не цікавиться, із класними керівниками дівчат зв`язок не підтримує (арк. спр. 17,18).

10.02.2021, 19.03.2021, 02.06.2021, 16.08.2021 уповноваженими особами Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області проводились обстеження умов проживання дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою реєстрації відповідачки. Відповідно складених актів умови, в яких проживають діти, неналежні, будинок перебуває у занедбаному стані, у приміщенні холодно, температурний режим незадовільний, тверде паливо відсутнє, продукти харчування наявні в обмеженій кількості, немає належного одягу та взуття для дітей (арк.спр. 5-8).

Згідно із повідомленням начальника Ковельського РУП ГУНП у Волинській області № 3527/51/04-2021 від 07.04.2021 протягом березня 2021 інспекторами ювенальної превенції відділу превенції Ковельського РУП було складено протокол про адміністративне правопорушення за невиконання батьківських обов`язків відносно ОСОБА_3 (арк.спр. 19).

Згідно інформації служби у справах дітей Волинської обласної державної адміністрації №45/2.3/2-21 від 29.03.20212 неповнолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлено в «Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» на підставі листа служби у справах дітей Ковельської райдержадміністрації №82/01-241 від 29.03.2021, як таких, що опинились у складних життєвих обставинах. В центрі діти перебували з 29.03.2021 (арк.спр.9, 10).

З 31.08.2021 неповнолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в Старовижівському професійному ліцеї (арк.спр. 21).

У своїх письмових поясненнях від 22.10.2021 та від 25.10.2021 неповнолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кожна зокрема підтвердили про те, що їх мати зловживає спиртними напоями, не створює належних умов проживання в будинку, не заперечили проти відібрання їх від матері.

Як слідує з висновку комісії з питань захисту прав дітей відділу гуманітарної політики Велицької сільської ради Ковельського району, вирішено за доцільне вилучити без позбавлення батьківських прав у ОСОБА_3 її неповнолітніх дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (арк.спр.3).

Виконавчим комітетом Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області прийнято рішення від 18.08.2021 №10/2 про затвердження висновку комісії з питань захисту прав дитини про доцільність вилучення дітей без позбавлення батьківських прав (арк.спр. 4).

5. Норми права, які застосував суд.

Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

У частині сьомій статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Частиною четвертою статті 155 СК України визначено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до положень частини пмершої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Згідно із пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Підставами для відібрання дитини від батьків серед іншого є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків (безвідповідальне ставлення до дитини та невжиття заходів щодо забезпечення лікування дитини у зв`язку із її тяжким станом здоров`я), а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення у справі "Мамчур проти України", № 10383/09, п. 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

При цьому відповідачу необхідно роз`яснити, що відповідно до частини третьої статті 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дітей.

Згідно з частиною четвертою статті 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини тертої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Пунктами 1-3 частини першої статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Згідно з частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини п`ятої статті 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Суд, перевіривши доводи учасників справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, дійшов висновку про задоволення позову.

Ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків підтверджується матеріалами справи та не спростовані відповідними доказами.

Судом встановлено, що відповідачкою не було створено належних умов для забезпечення прав її неповнолітніх дітей, вона нехтувала своїми обов`язками щодо наведення порядку в будинку, а також на прибудинковій території, не вела підсобного господарства, хоча мала таку можливість, не забезпечувала дітям повноцінного харчування, при обстеженні житла в осінню та зимову пору було зафіксовано, що в будинку холодно, що створювало загрозу здоров`ю дітей.

Наведене у сукупності свідчить про свідоме ухилення відповідачки від виконання обов`язків по вихованню дітей.

А тому суд приходить до висновку про відібрання дітей від відповідачки без позбавлення її батьківських прав та вважає, що повернення дітей матері можливе лише за умови, якщо перестануть існувати всі обставини, які стали підставою для їх відібрання, та матір`ю буде забезпечено належні умови їх проживання та розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі.

Враховуючи, що при відібранні дітей від матері без позбавлення батьківських прав особа не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей, суд при задоволенні позову щодо відібрання дітей без позбавлення батьківських прав одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на утримання дітей.

Суд не вбачає підстав для звільнення відповідачки від обов`язку щодо утримання дітей, а тому, враховуючи вимоги частини п`ятої статті 183 СК України, вважає за необхідне вирішити питання щодо стягнення з відповідачки ОСОБА_3 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового гарантованого мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання до суду позовної заяви - 02 вересня 2021 року і до досягнення повноліття старшої дитини.

7. Розподіл судових витрат.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог пункту 14 статті третьої Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за доцільне відповідно до статті 141 ЦПК України стягнути з відповідачки судовий збір у розмірі по 1816,00 грн в дохід держави (позов містить по дві вимоги: немайнового характеру - відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, та майнового характеру - стягнення аліментів).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись статтями 4, 12-13, 76-81, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Відібрати у матері ОСОБА_3 неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення її батьківських прав.

Стягувати з ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового гарантованого мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви - 02 вересня 2021 року і до досягнення повноліття старшою дитиною.

Визначити, що рішення суду в частині стягнення аліментів виконувати на користь осіб чи установ, куди будуть влаштовані неповнолітні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у випадку їх відмови від отримання аліментів, стягнення проводити на особисті рахунки дітей у відділенні Державного Ощадного банку України, одночасно зобов`язавши орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області, у випадку настання цих обставин, відкрити зазначені особисті рахунки у місячний термін з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст судового рішення буде виготовлено 02 грудня 2021 року.

Повне найменування сторін:

Позивач - орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області, адреса: вулиця Перемоги, 88, село Велицьк, Ковельський район, Волинська область, .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 02 грудня 2021 року.

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА