Справа № 171/2462/19
У Х В А Л А

іменем України

"09" лютого 2021 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Хоруженко Н.В.,

за участю секретаря Харченко О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання нажитого майна спільним сумісним майном та його розподіл, -

встановив:

17.12.2019 року позивач звернулася до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання нажитого майна спільним сумісним майном та його розподіл.

09.02.2021 року від позивача надійшло клопотання про відмову від позову, в якій зазначила, що між нею та відповідачем ОСОБА_3 конфлікт вичерпаний, на даний час спір відсутній між ними, вона та відповідач досягли домовленості щодо мирного врегулювання спірних відносин, тому просить прийняти її заяву щодо відмови від позову в повному обсязі та закрити провадження у справі.

В судовому засіданні позивачу роз`яснено норми частини другої статті 256 ЦПК України, якими встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Тобто правові наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі позивачу відомі та зрозумілі.

В судовому засіданні позивач підтримала клопотання про відмову від позову, пояснила, що з наслідками відмови від позову вона ознайомлена.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання позивача.

Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши заяву про відмову від позову, приходить до висновку про прийняття відмови від позову та закриття провадження по справі, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з вимогами статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За таких обставин, враховуючи що відмова від позову є правом позивача, у суду відсутні підстави не прийняти відмову позивача від позову, а тому зазначене клопотання слід задовольнити, а провадження у справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 206, 255, 256 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання нажитого майна спільним сумісним майном та його розподіл.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання нажитого майна спільним сумісним майном та його розподіл закрити у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н. В. Хоруженко