Справа № 304/300/21 Провадження № 2/304/204/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2021 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Чепурнова В. О.,

з участю секретаря судового засідання - Гавій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 304/300/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних витрат,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних витрат. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28 березня 2008 року між Акціонерним комерційний промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 13/17-08, відповідно до якого відповідачу було надано кредитні кошти у сумі 21 939 доларів США. Однак взяті на себе зобов`язання відповідач не виконала, через що утворилася заборгованість. 17 грудня 2012 року між банком та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги до кредитних договорів. Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2012 року солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість у сумі 212 811,09 грн, однак вказане рішення відповідачами не виконується, заборгованість за кредитним договором не стягується. 30 березня 2015 року на рахунок стягувача було перераховано грошові кошти в сумі 167 354,56 грн в рахунок виконання рішення суду, однак залишок заборгованості в сумі 45 456,50 грн досі не погашено. Крім цього зазначає, що згідно розрахунку 3 % річних від простроченої суми на період з дати ухвалення рішення до моменту подання позовної заяви становить 11 372,03 грн, сума інфляційних збитків на період з дати ухвалення рішення до моменту подання позовної заяви становить 73 120,52 грн. На підставі наведеного позивач просить позов задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак направив суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, підтримавши позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання також не з`явилася, однак попередньо подала суду заяву про застосування строків позовної давності, в якій зазначала, що 30 березня 2015 року на рахунок стягувача було перераховано грошові кошти в сумі 167 354,56 грн в рахунок виконання рішення суду, однак залишок заборгованості в сумі 45 456,50 грн. Дані кошти стягнуто в рамках виконавчого провадження, а 27 квітня 2015 року органом виконавчої служби винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу через те, що коштів, які надійшли від реалізації заставного майна не достатньо для задоволення вимог стягувача за виконавчим документом. Відтак вважає, що саме з цього моменту почав відраховуватися строк позовної давності для даних правовідносин і відповідно сплив ще у 2018 році; позивач із заявою про поновлення таких строків до суду не звертався, мотивації пропуску не наводив. Поряд з цим просила врахувати, що позивач пред`явив позов 16 березня 2021 року та вважає, що час прострочення тривав з дати ухвалення рішення суду - 26 жовтня 2012 року по 25 лютого 2021 року, про що надав відповідні розрахунки. В той же час посилається на постанову ВП ВС від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц, в якій зазначено, що до стягнення може підлягати лише сума, порахована за останні три роки до пред`явлення позову до суду, про що також додала свій альтернативний контррозрахунок за період з 16 березня 2018 року по 16 березня 2021 року.

У судове засіданні відповідач ОСОБА_2 не з`явився, протягом розгляду справи подав суду заяву, в якій зазначив, що не має до справи жодного відношення, оскільки при придбанні донькою автомобіля присутній не був, підпис на договорі не його.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, подані сторонами заяви по суті справи, суд приходить до такого висновку.

Встановлено, що 28 березня 2008 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 13/17-08, відповідно до умов якого останній було надано кредит у сумі 21 939 доларів США.

Також встановлено, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість у сумі 212 811 (двісті дванадцять тисяч вісімсот одинадцять) грн 09 коп та судові витрати в сумі 2 129 (дві тисячі сто двадцять дев`ять) грн як сплачений судовий збір.

При цьому у позові зазначено, що 17 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги до кредитних договорів укладених з вказаною банківською установою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) .

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 3 % річних від простроченої суми у розмірі 11 372,03 грн та суми інфляційних збитків у розмірі 73 120,52 грн, на підтвердження існування яких позивачем надано відповідні розрахунки.

В той же час позивачем не надано доказів того, що право вимоги за Кредитним договором № 13/17-08 від 28 березня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, перейшло до ТОВ «Кредитні ініціативи».

Також позивачем не подано суду доказів про розмір наданого відповідачу ОСОБА_1 кредиту, наявної у неї заборгованості за тілом кредиту, не наведено обґрунтувань та належного розрахунку з посиланням на відповідні умови кредитного договору в частині стягнення неустойки (пені), не доведено правомірності підстав нарахування відсотків після закінчення строку дії кредитного договору, що позбавляє суд можливості перевірити правильність здійсненого позивачем розрахунку боргу, що в свою чергу також вказує на недоведеність позивачем належними доказами розміру існуючої заборгованості. Первинні бухгалтерські документи - квитанції, розписки, чеки, меморіальні ордери, платіжні доручення, до матеріалів справи не долучені.

Оскільки позивачем не доведено у першу чергу факту переходу до позивача прав вимоги за кредитним договором, а також факт видачі відповідачу кредиту, розмір заборгованості за кредитним договором, суд позбавлений можливості впевнитись у законності права вимоги позивача до відповідача, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності, суд приходить до такого.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Певний період часу, початок якого визначений календарною датою або подією, починається з наступного дня після вказаної дати або дня події, які, в свою чергу, до цього строку не включаються.

Частинами 1, 5 статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Однак, оскільки позовні вимоги не доведено, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, що є самостійною підставою для цього.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, відповідно до вказаних положень з урахуванням результату розгляду справи, витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цим позовом відшкодування не підлягають.

Керуючись ст. 253, 259, 266, 267, 509, 526, 530, 536, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. 6-13, 76, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних витрат - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ; місцезнаходження: 04080 м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача: адвокат Білоцерковець Юлій Сергійович; місцезнаходження: 88000 Закарпатська область м. Ужгород, вул. Ломоносова, 2/5.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: Чепурнов В. О.