Справа № 954/1118/20
Номер провадження 2/954/3/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 рокусмт Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Каневського В.О.,

за участю секретаря судового засідання Білоїд Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Нововоронцовка Херсонської області справу за позовом ОСОБА_1 до Нововоскресенської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Нововоскресенської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову посилалася на ту обставину, що на початку серпня 2020 року дізналася, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та до смерті постійно проживав у с.Нововоскресенське Нововоронцовського району Херсонської області, склав заповіт, за яким заповідав все своє майно, де б воно не було і з чого не складалося ОСОБА_1 . Оскільки позивач на початку 1980-х років виїхала з України до Російської Федерації на постійне місце проживання в м.Мурманск, про смерть ОСОБА_2 та складений ним заповіт не знала, оскільки стосунки з ріднею, яка залишалася проживати у вказаному селі, не підтримувала. Тому, враховуючи що причини пропуску строку є поважними, позивач просила суд визначити їй додатковий строк три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

У судове засідання позивач не з`явилася, позов містить клопотання про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо встановлення додаткового строку позивачу для подачі заяви про прийняття спадщини не заперечував.

Повно і всебічно дослідивши обставини, на які позивача посилалася, як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11 вересня 2020 року, виданого повторно Виконавчим комітетом Нововоскресенської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено актовий запис №14 (а.с.5).

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. В силу ст.525 Цивільного кодексу Української РСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, факт і дата якої стверджується свідоцтвом органів загсу або іншим документом у передбачених законодавством випадках.

Отже, у вказаних відносинах слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР.

За ст.549 Цивільного кодексу Української РСР, дії, що свідчать про прийняття спадщини, повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За ч. 1 ст.550 Цивільного кодексц Української РСР 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений ст.549 цього кодексу, може бути подовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку й без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Позивач, обираючи спосіб захисту, заявляла вимогу про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Нормами Цивільного кодексу Української РСР визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини не передбачено, та встановлено, що у випадку пропуску строку для прийняття спадщини, суд може його подовжити за умов поважності причин пропуску.

Отже, позивач заявила спосіб захисту, що не передбачений нормами, які застосовуються до заявлених вимог, тому підстав для задоволення позову немає.

Указана позиція суду узгоджується з висновками, викладеними у постанові ВС від 18.01.2018 року у справі № 556/1354/15-ц.

Разом з тим, суд зазначає наступне.

Позивач зазначає, що спадщина після смерті ОСОБА_2 ніким не прийнята.

Обставини, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 179 Цивільного процесуального кодексу України у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Позивач до позову документів щодо наявності або відсутності спадкової справи не додала.

У випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов`язаний витребувати такі докази (ч. 1 ст. 137 ЦПК України). Проте, клопотань про витребування доказів, зокрема: копій документів із спадкової справи, або відомостей про відсутність спадкової справи, позивач не заявляла, у судові засідання не з`являлася.

Вирішуючи вказаний спір, крім ст.5 ЦПК України, за якою, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, суд керувався також ст.13 ЦПК України, положеннями якої передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Принцип диспозитивності є одним із головних принципів цивільного судочинства та передбачає право учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, зокрема право позивача визначати предмет та підстави позову, а також визначити відповідача (відповідачів) на власний розсуд.

Отже, неподання позивачем відомостей про наявність або відсутність спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , є однією з підстав вважати позов необгрунтованим.

Щодо поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, суд виходив з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач поважними причинами пропуску строку зазначала відсутність відомостей про смерть спадкодавця та складений ним заповіт. Для підтвердження своїх доводів надала копію заповіту та довідку сільської ради.

За заповітом, посвідченим 08.04.1997 року секретарем виконавчого комітету Нововоскресенської сільської ради народних депутатів Нововоронцовського району Херсонської області Золотарьовою Т.І., ОСОБА_2 все своє майно заповідав ОСОБА_1 (а.с.6).

За довідкою Нововоскресенської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області вих. №485 від 07.09.2020 року, ОСОБА_2 був зареєстрований і постійно проживав до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим на день смерті з померлим проживала донька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8).

Відсутність відомостей про смерть спадкодавця та складений ним заповіт, позивач обґрунтовувала тією обставиною, що на початку 1980-х років вона виїхала з України до Російської Федерації на постійне місце проживання в м.Мурманск, після чого припинила підтримувати стосунки з ріднею. Однак, надана до матеріалів справи довідка сільської ради про фактичне проживання позивача з померлим на день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 , спростовують таке обґрунтування.

Інших доказів, які б підтверджували обґрунтування позову суду не надано. Тому встановити наявність у спадкоємця перешкод для подання заяви про прийняття спадщини неможливо, тому правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Така позиція узгоджується з рішенням ВС/КЦС у справі № 750/262/20 від 11.11.2020 року.

Отже, у судовому засідання встановлено, що з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 минуло понад 23 (двадцять три) роки і позивач не довела існування об`єктивних, непереборних, істотних трудностей, які можуть бути підставою для поновлення строку для прийняття спадщини після спливу такого тривалого строку. Твердження позивача про необізнаність щодо факту смерті та складеного заповіту з підстав постійного місця проживання за межами території України спростовується наданими позивачем доказами. Також, позивач не надала та не зазначала про труднощі в отриманні доказів щодо відсутності спадкоємців, які прийняли спадщину, або факту відсутності спадкової справи. Тому, за вказаних обставин, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог. Разом з тим, вибраний спосіб захисту позивачем не узгоджується з нормами права, що діяли на момент відкриття спадщини, оскільки Цивільний кодекс Української РСР не передбачає можливості визначати додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відтак, у позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовуОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Нововоскресенської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області (місцезнаходження: вул.Торгова,79, с.Нововоскресенське, Нововоронцовський р-н, Херсонська обл., 74220) про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяВ.О. Каневський