Справа № 373/1339/21
Номер провадження 2/373/751/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Керекези Я.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу № 373/1339/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом та просить стягнути із відповідача матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 34530 грн 79 коп., витрати на проведення експертних досліджень - 4000 грн 00 коп., франшизу - 2500 грн 00 коп., моральну шкоду - 5000 грн 00 коп., судові витрати - 908 грн 00 коп.

Посилається на те, що 16 червня 2020 року об 11 год. 20 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 516 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Богдана Хмельницького в м.Переяслав Київської області при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки «Nissan Almera Classic», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2020 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована АТ «Страхова група «ТАС». Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО № 7112065 від 28 лютого 2020 року франшиза, на яку зменшується страхове відшкодування, становить 2500 грн 00 коп. Згідно висновку експерта № 2406 від 28 червня 2020 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «Nissan Almera Classic», д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 28 червня 2020 року складає 146893 грн 81 коп., вартість відновлювального ремонту - 187367 грн 77 коп. Матеріальний збиток, що підлягає відшкодуванню страховою компанією, за вирахуванням франшизи, становить 500260 грн 00 коп. Дана суму не покриває задані позивачу збитки, тому він звернувся 21 жовтня 2020 року до судового експерта Дикого В.П. з проханням провести автотоварознавче дослідження. На адресу АТ «Страхова група «ТАС» було завчасно направлено телеграму № 000140 від 08 листопада 2020 року про дату, час та місце проведення технічного огляду. Згідно висновку експертного дослідження № 2216 від 11 листопада 2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 117870 грн 54 коп. Відповідно до листа ПАТ «Страхова група «ТАС» № 01089/0121 від 12 квітня 2021 року матеріальний збиток складає 83339 грн 75 коп., який 23 червня 2021 року був перерахований , за вирахуванням франшизи, на його рахунок. Оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 117870 грн 54 коп., то стягненню із відповідача підлягає матеріальна шкода в розмірі 34530 грн 79 коп. Крім того, просить стягнути із відповідача витрати на експертні послуги в розмірі 4000 грн 00 коп. та франшизу в розмірі 2500 грн 00 коп. Також вважає, що діями відповідача йому завдана моральна шкода, яка полягає в порушенні звичайного способу життя, негативному впливі на стан здоров`я, моральних стражданнях. Його дружина ОСОБА_3 , хоча і не перебувала у автомобілі під час даної дорожньо-транспортної пригоди, в зв`язку з отриманим стресом, ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку. Поскільки його автомобіль потребував капітального ремонту, він змушений був терміново знайти інший, щоб довезти дружину до Київської обласної лікарні та забрати звідти. В зв`язку з цими подіями у нього погіршився сон, виник пригнічений стан, він постійно відчував певний емоційний та фізичний дискомфорт, пов`язаний з необхідністю проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу, його ремонту. Крім того, в зв`язку із запровадженням карантинних правил з 13 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року та з 09 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року, обмеженням пересування, він змушений був користуватися громадським транспортом, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ він відклав, від деяких він взагалі відмовився. Крім того, він був обмежений у поїздках до своїх батьків, які проживають у м.Пирятин Полтавської області. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в 5000 грн 00 коп.

Ухвалою від 01 вересня 2021 року було відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.

Ухвалу про відкриття провадження відповідачем отримано 09 вересня 2021 року.

24 вересня 2021 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, відповідно до якого він просить частково задовольнити позовні вимоги та стягнути із нього на користь позивача франшизу в розмірі 2500 грн 00 коп. Посилається на те, що його цивільно-правова відповідальність згідно полюсу серії АО № 7112065 застрахована АТ «Страхова група «ТАС». Ліміт відповідальності страховика становить 130000 грн 00 коп. Згідно висновку експертного дослідження № 2216 віл 11 листопада 2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 117870 грн 54 коп. Позивач визнає, що отримав страхове відшкодування в розмірі 83339 грн 75 коп. Зазначає, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача не перевищує ліміту відповідальності страховика. Позовна вимога щодо відшкодування матеріальної шкоди на суму 34530 грн 79 коп. є неправомірною, тому що пред`явлена до неналежного відповідача, що є наслідком відмови в задоволенні позовних вимог. Позовна вимога щодо відшкодування витрат на експертні послуги в розмірі 4000 грн 00 коп. є похідними від вимоги про відшкодування майнової шкоди, тому також задоволенню не підлягають. Щодо позовної вимоги про стягнення із нього моральної шкоди, то зазначає, що пологи у дружини позивача відбулися на 40-41 тижні, тобто є строковими та своєчасними. Посилання позивача на загострення інших хвороб внаслідок даної ДТП не знаходить свого підтвердження в поданих позивачем доказах. Крім того, позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку зазначених обставин з діями відповідача, що виключає покладення на нього відповідальності.

11 жовтня 2021 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої ОСОБА_1 просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на те, що завдання потерпілому шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника. Дорожньо-транспортна пригода слугує підставою виникнення договірного зобов`язання згідно із договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий має право вимоги до боржника - страховика. Дані зобов`язання не виключають одне одного. Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене договором, стороною якого потерпілий не був. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує його одержувати його. Відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його право на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Крім того, просить задовольнити позовну вимогу про стягнення із відповідача моральної шкоди з підстав, які зазначені в позові. Зазначив, що станом на 11 жовтня 2021 року транспортний засіб марки «Nissan Almera Classic», д.н.з. НОМЕР_2 , ним не використовується, оскільки є не відремонтованим в зв`язку із недостатністю коштів.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Судом встановлено наступне.

16 червня 2020 року об 11 год. 20 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 516 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Богдана Хмельницького в м.Переяслав Київської області при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки «Nissan Almera Classic», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2020 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.13).

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО № 7112065 від 28 лютого 2020 року цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 516 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована АТ «Страхова група «ТАС». Ліміт страхового відшкодування становить 130000 грн 00 коп.

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 28 червня 2020 року (а.с.14-21) станом на 28 червня 2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Nissan Almera Classic», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 187367 грн 77 коп., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу складає 146893 грн 81 коп.

Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу № 2406 від 29 липня 2020 року (а.с.22-25) ринкова вартість пошкодженого автомобіля марки «Nissan Almera Classic», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 88000 грн 00 коп.

Згідно листа ПАТ «Страхова група «ТАС» № 02449/0120 від 07 серпня 2020 року (а.с.26) матеріальний збиток, який підлягає відшкодуванню позивачу, за вирахуванням франшизи в розмірі 2500 грн 00 коп., складає 50260 грн 00 коп.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 2216 від 11 листопада 2020 року (а.с.27-33) матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля марки «Nissan Almera Classic», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 173839 грн 75 коп. Вартість даного автомобіля у аварійному стані становить 55969 грн 21 коп.

З листа ПАТ «Страхова група «ТАС» № 01089/0121 від 12 квітня 2021 року вбачається, що матеріальний збиток, завданий позивачу, складає 83339 грн 75 коп. (а.с.34).

Як вбачається із позовної заяви, сума страхового відшкодування в розмірі 34530 грн 79 коп. була перерахована 23 червня 2021 року ПАТ «Страхова група «ТАС» на рахунок позивача в повному обсязі.

Суд приймає до уваги подані представником позивача та відповідачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями глави 82 Цивільного кодексу України щодо порядку відшкодування шкоди, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01 липня 2004 року, Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07 березня 1996 року, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування.

Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 9 Закону України "Про страхування" передбачено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Статтею 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з абзацом першим пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.28 вищезначеного Закону шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

З правових позицій, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) вбачається, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди».

Аналогічний висновок був зроблений Верховним Судом у постанові від 06 жовтня 2021 року по справі № 128/1453/18.

Як вбачається із копії страхового полюсу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО № 7112065 від 28 лютого 2020 року цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 516 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована АТ «Страхова група «ТАС». Відповідно до даного полісу ліміт страхового відшкодування становить 130000 грн 00 коп. Сума ж страхового відшкодування, яка була перерахована на рахунок позивача становить 83339 грн 75 коп. Загальна ж сума матеріального збитку, завданого позивачу, складає 117870 грн 54 коп., що не перевищує ліміту страхового відшкодування.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи вищевикладене, оскільки розмір завданої ОСОБА_1 шкоди не перевищує ліміту відповідальності відповідно до полісу, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги заявлені до страхувальника ОСОБА_2 , який уклав відповідний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та виконав свій обов`язок по сплаті страхових платежів. Тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, як такі, що пред`явлені до неналежного відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Згідно ч.ч.6, 7 ст.139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Враховуючи, що позовні вимоги в частині стягнення із відповідача матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволенню не підлягають, вимога про стягнення витрат на проведення експертних досліджень є похідною від неї, тому задоволенню також не підлягає.

Що стосується позовних вимог про стягнення із відповідача на користь позивача франшизи в розмірі 2500 грн. 00 коп., суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно пп. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Страховик відповідно до закону не відшкодовує вартість франшизи, тому обов`язок її сплатити лягає на відповідача.

Відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення із нього франшизи. Часткове визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Зважаючи на вищезазначене, суд задовольняє позов в частині стягнення з відповідача суми франшизи за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у розмірі 2500 грн.

Тлумачення статей 11 та 1167 ЦК України дозволяє зробити висновок, що зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

У частині другій статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із статтею 23 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазналау зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

На підтвердження заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди ним була подана копія обмінної карти його дружини ОСОБА_3 , з якої вбачається, що вона народила дитину 17 тижні вагітності. Породілля виписана на третій день після пологів. Стан дитини при народженні, у пологовому будинку та при виписці - задовільний. Стан матері при виписці - задовільний. Оцінюючи даний доказ, суд дійшов висновку, що народження дружиною позивача дитини на 40-41 тижні вагітності з нормальним перебігом не може свідчити про передчасність пологів із-за перенесених внаслідок ДТП емоційних переживань, оскільки пологи були своєчасними, без патологій. Однак, суд приймає до уваги ту обставину, що перебування дружини позивача у пологовому відділенні КНП КОР «Київський обласний перинатальний центр», що розташований по вул.Багговутівській, 1 в м.Києві, змусили позивача за відсутності власного транспортного засобу, користуватися послугами інших осіб, що потягло за собою додаткові витрати.

Інших доказів на підтвердження заподіяння позивачеві внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди моральної шкоди подано не було.

Враховуючи обставини справи, глибину і тривалість моральних страждань, суть втрат, які поніс позивач, суд вважає, що відшкодуванню підлягає моральна шкода у розмірі 1500 гривень, що буде справедливим та відповідатиме принципам розумності та виваженості.

В силу ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають частковому с стягненню із відповідача.

На основі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 23, 979, 1167, 1187 ЦК України, ст.9 Закону України «Про страхування», ст.ст.6, 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно ст.ст. 10, 12, 13, 19, 80, 81, 141, 263-265, 268, 273, 274, 277, 279, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 79 (сімдесят дев`ять) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

відповідач - ОСОБА_2 , зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_2 .

Суддя: Я. І. Керекеза