Справа № 131/1495/15-ц
Провадження № 2-п/131/1/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2021м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Балтака Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Чех Л.В.

представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Гончара О.І.

представника відповідача АТ «Рітейл Груп» - адвоката Макіяна Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці заяву представника представника АТ «Рітейл Груп» про перегляд заочного рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 20.11.2017 р. у цивільній справі № 131/1495/15-ц.

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2017 р. Іллінецьким районним судом Вінницької області було розглянуто цивільну справу № 131/1495/15-ц та винесено заочне рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ «Фудмережа», Фірми «Люстдорф» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, ПАТ «Кагма», АТ «Рітейл Груп», Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.

19 березня 2018 р. представником АТ «Рітейл Груп» було подана заяву про перегляд заочного рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 20.11.2017 р. у цивільній справі № 131/1495/15-ц.

Зазначена заява, в частині поновлення строку на її подання, обґрунтована тим, що представник відповідача 13 березня 2018 року здійснюючи пошук на сайті Державного підприємства «Українській інститут інтелектуальної власності» даних щодо свідоцтв на знаки для товарів та послуг № 171055, 200392 отримав інформацію про припинення їх дії та в подальшому проводячи моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень остатній дізнався про факт та зміст заочного рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 20.11.2017 р. у цивільній справі № 131/1495/15-ц, яким зазначені свідоцтва були визнані недійсними. Отже, з урахуванням даних обставин представник відповідача просить поновити строк на звернення до суду із заявою про перегляд даного заочного рішення.

Зазначаючи підстави перегляду заочне рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 20.11.2017 р. у цивільній справі № 131/1495/15-ц представник відповідача посилається на те, матеріали справи містять експертне дослідження Науково-дослідного центру судових експертиз з питань інтелектуальної власності від 10.12.2015 р. № 249/15.

При цьому, на виконання ухвали суду першої інстанції від 08.04.2016 р. була проведена комісійна судова експертиза об`єктів інтелектуальної власності від 05.07.2016 р. № 148/16, яка фактично містить протилежні висновки результатам вищенаведеного експертного дослідження. Зазначені обставини мають місце не зважаючи на те, що зазначені експертне дослідження та комісійну судову експертизу проводила одна експертна установа та фактично один і той самий експерт, який на думку представника відповідача з огляду на зазначене підлягав самовідводу згідно приписів статті 23 ЦПК України (в редакції на момент проведення судової експертизи).

З урахуванням наведеного представник відповідача зазначає, що дані обставини є підставою для перегляду заочного рішення місцевого загального суду, просить його скасувати та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

У запереченнях на заяву про перегляд заочного рішення представник позивачів просить суд залишити без задоволення заяву представника АТ «Рітейл Груп» про перегляд заочного рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 20.11.2017 р. у цивільній справі № 131/1495/15-ц, оскільки вважає, що відсутні підстави для поновлення строку на подання зазначеної заяви про перегляд даного заочного рішення. Крім того, зазначає, що «висновок експерта» та «експертне дослідження» є різними за своєю правовою природою поняттями, які не є тотожними та мають різну юридичну силу.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги заяви підтримав у повному обсязі, просив суд її задовольнити, надавши пояснення аналогічні викладеним у заяві.

Представник позивачів заперечив проти задоволення даної заяви, додатково повідомив суду, що питання, які були предметом дослідження комісійної судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності від 05.07.2016 р. № 148/16 та експертному дослідженні від 10.12.2015 р. № 249/15 є різними, тому відсутні жодні протиріччя змістів даних документів.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши зміст заяви та матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судому засіданні встановлено, що 20 листопада 2017 р. Іллінецьким районним судом Вінницької області було розглянуто цивільну справу № 131/1495/15-ц та винесено заочне рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ «Фудмережа», Фірми «Люстдорф» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, ПАТ «Кагма», акціонерного товариства «Рітейл Груп», Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України. 19 березня 2018 р. представником АТ «Рітейл Груп» було подана заяву про перегляд заочного рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 20.11.2017 р. у цивільній справі № 131/1495/15-ц.

Так, суд вирішуючи питання про поновлення строку на звернення із заявою про перегляд заочного рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 20.11.2017 р. у цивільній справі № 131/1495/15-ц виходить із того, що відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини застосовувані державою обмеження в доступі особи до національного суду не повинні звужувати чи зменшувати залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або такою мірою, що буде нівельована сама суть такого права.

У рішенні в справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 р. та у рішенні в справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 р. Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Ця обставина визнана порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи. У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про наявність підстав для поновлення представнику АТ «Рітейл Груп» строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 20.11.2017 р. у справі № 131/1495/15-ц.

В свою чергу частиною 1 статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має зазначити докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю, тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено протилежне рішення. Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

У відповідності до частини 1 статті 66 ЦПК України (в редакції на момент ухвалення заочного рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 20.11.2017 р. у справі № 131/1495/15-ц) висновок експерта докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом.

Отже, комісійна судова експертиза об`єктів інтелектуальної власності від 05.07.2016 р. № 148/16, призначена та проведена на підставі ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області від 08.04.2016 р. у даній цивільній справі повністю відповідає вимогам процесуального законодавства діючого на час її проведення. В свою чергу, такого виду письмового доказу, як експертне дослідження редакція цивільного процесуального кодексу України, діюча станом на момент ухвалення заочного рішення у справі № 131/1495/15-ц не передбачала. Більш того, зазначене експертне дослідження наявне у матеріалах справи (т. 2 а.с. 10-17), у зв`язку із чим місцевий загальний суду ухвалюючи заочне рішення від 20.11.2017 р. у цивільній справі № 131/1495/15-ц володів інформацією про існування даного документу, що в свою чергу апріорі унеможливлює задоволення судом першої інстанції саме на цій підставі заяви про перегляд даного заочного рішення.

У відповідності до пункту 1 частини 3 статті 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвало залишити заяву без задоволення.

Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи в сукупності подані у справі докази, суд дійшов висновку, що відповідачем не надані докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, тому заяву про перегляд заочного рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 20.11.2017 р., слід залишити без задоволення.

Відповідно до частини 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284 287 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити представнику АТ «Рітейл Груп» строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 20.11.2017 р. у цивільній справі № 131/1495/15-ц.

Заяву представника АТ «Рітейл Груп» про перегляд заочного рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 20.11.2017 р. у цивільній справі № 131/1495/15-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа», Фірми «Люстдорф» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, Приватного акціонерного товариства «Кагма», акціонерного товариства «Рітейл Груп», Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Вінницького апеляційного суду або через суд першої інстанції.

Суддя: