ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 761/7096/20
провадження № 2/753/567/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ПОСТАНОГОВІЙ І.О.

за участю сторін:

позивач не з`явився;

відповідач не з`явився;

третя особа не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Київської міської ради (далі по тексту - відповідач) про, з урахуванням зміни предмету позову, скасування рішення Київської міської ради від 23.04.2009 року за №384/1410 у частині виділення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , як незаконну та невиконану.

Позов обґрунтовує тим, що 23.04.2009 Київська міська рада м. Києва прийняла рішення №384/1440 про передачу гр. ОСОБА_2 для користування у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд у АДРЕСА_2 відповідно до стст. 81, 116, 118, 121 Земельного Кодексу України (далі по тексту - ЗК України).

Станом на дату подачі позову гр. ОСОБА_2 не звертався до Київської міської ради з клопотанням про надання йому у власність ділянку у АДРЕСА_2 . Процедуру замовлення, виготовлення та погодження землевпорядної документації не здійснював, передбачені п. 4 оспореного рішення №384/1440 від 23.04.2009 умови, не виконав, пайової участі не приймав, документи на посвідчення прав власності не виготовив, в Державному департаменті земельних ресурсів реєстрації не робив (не зареєстровано) - відповідно реєстраційний запис в Держаному земельному кадастрі України - відсутній.

Таким чином, рішення КМР Від 23.04.2009 №384/1440 про передачу громадянину ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житла та господарських споруд у 6-му АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не виконано.

Позивач являється учасником бойових дій, інвалідом війни 2-і групи, відноситься до пільгової категорії, яка має право позачергового отримання земельної ділянки з додержанням вимог при оформленні ділянки. 21.06.2017 він звернувся з клопотанням до КМДА про надання йому земельної ділянки кадастровий № 90:263:0081 та при погоджені його клопотання почав збирати та замовив до виготовлення землевпорядну проектну документацію на цю ділянку. Наприкінці 2018 року Департаментом земельних ресурсів КМДА позивачу повідомлено, що відповідно до рішення КМР від 23.04.2009 року №384/1440 земельну ділянку, кадастровий № 90:263:0081 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих споруд передано фізичній особі ОСОБА_3 у приватну власність. Після з`ясування обставин у ДЗР було встановлено, що у земельній справі гр. ОСОБА_2 взагалі відсутня затверджена земельна документація, але всупереч цьому сесія Київської міської ради прийняла незаконне рішення на користь гр. ОСОБА_2 , передала йому у власність земельну ділянку не маючи з його сторони клопотання про надання йому земельної ділянки та відсутності виготовленої та погодженої землевпорядної документації. При прийнятті рішення Київською міською радою земельна справа не передавалась на ознайомлення депутатам Київської міської ради, перед прийняттям рішення за 6 днів, як передбачено регламентом КМР. У зв`язку з наведеним позивач просить суд скасувати ос порене ним рішення та задовольнити його вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 17.06.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.

20.07.2020 представником відповідача було подано відзив на позов, який прийнятий судом та долучений до матеріалів справи. У відзиві представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю

Ухвалою суду від 12.08.2020 залучено було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 02.12.2020 справу прийнято до провадження судді Дарницького районного суду Каліушко Ф.А. та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження у підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 19.05.2021 закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до розгляду в судове засідання для її розгляду по суті на 21 вересня 2021 року.

В судове засідання, яке відбулось 21 вересня 2021 року позивач не з`явився, однак його представником подано клопотання про відкладення розгляду справи. Представник відповідача та третя особа в судове засідання також не з`явились, будучи повідомленими про розгляд справи належним чином.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд зобов`язаний відкласти судовий розгляд справи в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Частиною 3 ст. 223 ЦПК України також визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Взявши до уваги те, що позивач був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, клопотання позивача про відкладення розгляду справи не містить належних доказів поважності причин неявки в судове засідання, з метою дотримання розумного строку розгляду справи (справа в провадженні суду більш ніж півтора року), суд вважає за можливе проводити судовий розгляд справи за відсутності сторони позивача та сторони відповідача.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено в статті 41 Конституції України, в якій гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тлумачення цих норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права або інтереси позивача порушені, невизнані

Положеннями стст. 317 та 319 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що 25.05.2007 Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зареєстровано заяву ОСОБА_2 про надання у приватну власність земельної ділянки прощею 0,10 га в АДРЕСА_3 .

23.05.2007 заступником Київського міського голови - секретарем Київської міської ради надано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність.

ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Топос» на замовлення гр. ОСОБА_2 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який в подальшому було затверджено відповідно до положень ст. 186 ЗК України.

За наслідками розроблення та затвердження технічної документації за заявою гр. ОСОБА_2 сформовано та зареєстровано земельну ділянку в АДРЕСА_3 , площею 0,10 га з кадастровим номером :90:283:0081.

12.06.2009 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зареєстровано заяву гр. ОСОБА_2 про виготовлення Державного акту на паво приватної власності на землю.

29.07.2009 КП «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі» в присутності ОСОБА_4 складено Акт здачі прийомки перенесених в натурі (на місцевість) меж земельної ділянки переданої у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, визначено кадастровий номер земельної ділянки 690:283:0081.

21.06.2017 в Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зареєстровано клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в АДРЕСА_3 . В даному клопотанні вказано код ділянки 90:283:0055.

04.08.2017 Київською міською радою із земельних питань зареєстровано заяву-повідомлення гр. ОСОБА_1 в якій повідомлено про укладення договору на розроблення проекту землеустрою із КП «Київський міський Центр земельного кадастру та приватизації землі» на підставі п. 7 ст. 118 ЗК України (право мовчазної згоди), у якій вказано наступні відомості про земельну ділянку: АДРЕСА_3 , код ділянки 90:283:0081.

05.10.2017 позивачем подано до Департаменту земельних ресурсів заяву про долучення документів, а саме: черговий кадастровий план станом на 11.09.2017 щодо земельної ділянки з кодом 90:283:0081. 05.10.2017 в Департаменті земельних ресурсів зареєстровано запит ГО національна спілка ветеранів учасників бонових дій в зоні АТО» в особі голови Лихоліта В.С. про надання інформації щодо земельної ділянки, зокрема, з кодом 90:283:0081.

12.10.2017 Департаментом земельних ресурсів надано відповідь на звернення громадської організації, де вказано, що земельні ділянки (вказані в запиті) передано приватну власність фізичним особам.

25.10.2017 Департаментом земельних ресурсів за результати розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою (із врахуванням заяви позивача від 05.10.2017) надано відповідь, у якій повідомлено, що рішенням Київської міської ради від 23.04.2009 № 383/1439 земельну ділянку вже передано у власність іншій фізичній особі.

Абзацом третім частини сьомої статті 118 ЗК України передбачено у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 21.06.2017, де вказано земельну ділянку 90:283:0055. Згодом, 05.10.2017 позивач подав до Департаменту земельних ресурсів заяву, в якій вказано бажану земельну ділянку 90:283:0081. За наслідками розгляду вище вказаних документів, листом від 25.10.201 7 № 7 позивача було повідомлено, що земельну ділянку вже передано у приватну власність рішенням Київради від 23.04.2009.

При цьому, порядок безоплатної приватизації земельної ділянки регламентовано положеннями ст. 118 ЗК України.

Так, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва^ будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Кодексу, у клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовані розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутому у аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Як встановлено судом, позивач порушив процедуру реалізації права на безоплатну приватизацію земельної ділянки комунальної власності, зокрема, для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо земельної ділянки 90:283:0081 необхідно було звернутись до органу місцевого самоврядування з окремим клопотанням. Натомість, позивач звернувся із заявленою ініціативою щодо однієї земельної ділянки, а повідомив про розроблення земельної документації за принципом мовчазної згоди вже щодо іншої.

Рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 № 241/2463 затверджено Порядок набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві (далі - Порядок).

Положення Порядку імплементують положення статті 118 ЗК України, оскільки остання не містить чітко визначеного порядку та процедури розгляду клопотання зацікавленої особи.

Так, в першому розділі «Загальні положення» Порядку терміни вживаються у такому значенні:

кадастрова справа - справа, сформована на підставі клопотання (заяви) зацікавленої особи щодо набуття прав на землю. Реєстраційний номер кадастрової справи є одночасно її реєстраційним номером.

справа-клопотання - справа, сформована на підставі клопотання (заяви) зацікавленої особи про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою. Реєстраційний номер справи-клопотання є одночасно її реєстраційним номером під час розгляду згідно з цим Порядком.

принцип мовчазної згоди - це принцип, згідно з яким зацікавлена особа набуває право на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без отримання рішення Київської міської ради про надання дозволу на розробку такого проекту землеустрою у порядку, встановленому частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, за умови якщо зацікавленою особою або її представником подано в установленому порядку клопотання (заяву) та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк Київська міська рада не прийняла рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Розділом четвертим Порядку врегульовано порядок передачі громадянам безоплатно у власність або в оренду земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибні киянки), ведення садівництва, індивідуального дачного та гаражного будівництва.

Громадяни, зацікавлені в одержанні земельної ділянки у межах міста Києва для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд присадибна ділянка), індивідуального гаражного та дачного будівництва чи ведення садівництва, подають до Київської міської ради через приймальню Київради з земельних питань клопотання про передачу земельної ділянки у ( оренду).

У клопотанні про передачу земельної ділянки у власність (оренду) зазначаються цільове призначення ділянки, орієнтований розмір і місце розташування Земельної ділянки. У клопотанні про відповідно до Закону України «Про захист персональних даних, зазначених у клопотанні та доданих до нього документах.

До клопотання додаються документи, визначені згідно з додатком 2 до цього рішення.

У разі надходження до Департаменту земельних ресурсів клопотання фізичної особи, оформленого відповідно до вимог цього Порядку, з секретаріату Київської міської ради таке клопотання невідкладно, не пізніше двох робочих днів, передається до приймальні Київради із земельних питань для реєстрації та підготовки проекту рішення Київської міської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або проекту рішення Київської міської ради про відмову у наданні такого дозволу.

Подальший розгляд клопотання про передачу громадянам безоплатно у власність або в оренду земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки), ведення садівництва, індивідуального дачного та гаражного будівництва, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки здійснюється відповідно до вимог розділу 2 цього Порядку.

Проект землеустрою щодо відведення громадянам безоплатно у власність або в оренду земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки), ведення садівництва, індивідуального дачного та гаражного будівництва погоджується в порядку та органами, встановленими статтями 186, 186 1 Земельного кодексу України та у випадках, визначених Законом України «Про державну експертизу землевпорядної документації», подається для проведення державної експертизи землевпорядної документації. При погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати додаткові матеріали та документа, не включені до складу документації із землеустрою, встановленого Законом України «Про землеустрій», надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, погодження яких не передбачено Земельним кодексом України, та проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Проект землеустрою щодо відведення громадянам безоплатно у власність або в оренду земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки), ведення садівництва, індивідуального дачного та гаражного будівництва подається до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у місті Києві, для державної реєстрації земельної ділянки (внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру) відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Після державної реєстрації земельної ділянки (внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру про проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки) зацікавлена особа з метою прийняття Київською міською радою рішення про передачу (надання) земельної ділянки у власність (в користування) звертається в установленому порядку до приймальні Київради з земельних питань для прийняття Київською міською радою відповідного рішення.

До заяви зацікавлена особа подає погоджену в установленому порядку документацію із землеустрою, витяг з Державного земельного кадастру, електронний файлin4та файл ХМL. Приймальня Київради з земельних питань у день надходження заяви протягом наступного дня надсилає подані матеріали до Департаменту земельних ресурсів.

Департамент земельних ресурсів несе відповідальність за достовірність і повноту інформації, зазначеної вище.

Підготовка висновку щодо надання в установленому законом порядку земельної ділянки, внесення відповідної інформації до міського земельного кадастру, підготовка проекту рішення Київської міської ради про передачу (надання) земельної ділянки у власність (в користування) або про відмову у передачі (наданні) земельної ділянки у власність (в користування) здійснюється у десятиденний термін. Внесення відповідної інформації до міського земельного кадастру здійснюється безпосередньо Департаментом земельних ресурсів на безоплатній основі.

За результатами розгляду проекту рішення Київської міської ради про передачу (надання) земельної ділянки у власність (в користування) або про відмову у передачі (наданні) земельної ділянки у власність (в користування) Київська міська рада приймає відповідне рішення щодо розпорядження земельною ділянкою в порядку, встановленому Регламентом Київської міської ради.

Рішення Київської міської ради, прийняте за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянам безоплатно у власність або в оренду земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки), ведення садівництва, індивідуального дачного та гаражного будівництва, передається у порядку, встановленому Регламентом Київської міської ради, зацікавленій особі або уповноваженому нею представнику, а засвідчені копії такого рішення надсилаються до Департаменту земельних ресурсів та Департаменту містобудування та архітектури і територіального органу центрального органу виконавчої влади, що Реалізує державну політику у сфері земельних відносин у місті Києві. Разом з копією рішення Київської міської ради про надання (передачу) земельної ділянки зацікавленій особі у власність (в користування) або про відмову у передачі (наданні) земельної ділянки у власність (в користування) до Департаменту земельних ресурсів передається відповідна кадастрова справа.

З аналізу вище викладеного, суд приходить до висновку, що позивач порушив порядок звернення та розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою в частині визначення місцезнаходження земельної ділянки.

Окрім того, згідно з положеннями чч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Законодавчо визначенні способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень стст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Так, правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у наявності у особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов`язковою умовою судового захисту є наявність порушених прав та охоронюваних законом інтересів безпосередньо позивача з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Водночас, згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи позивача про порушення прав, свобод чи інтересів є абстрактними, не містять жодного обґрунтування негативного впливу рішенням Київської міської ради від 23.04.2009 № 383/1439 на його конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси та свідчать про незгоду позивача з оскаржуваним рішенням, що не є тотожним порушенню права, свободи чи інтересу.

Вище вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, що відсутність порушеного права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові, викладеними в постановах від 19.08.2019 у справі № 1340/4630/18, від 28.02.2018 у справі № 910/21160/16 та від 12.06.2018 року у справі №826/4406/16.

На підставі викладеного та керуючись стст. 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, стст. 316, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Київської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про скасування рішення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.