Справа № 740/4936/20
Провадження № 2/740/286/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Гагаріної Т.О.,

за участі секретаря судових засідань Полторацької В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ніжині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Ніжинської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду із позовом, в якому просять визнати за кожним з них право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , як спадкоємицями за законом першої черги, що прийняли спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , та визнати за ОСОБА_1 як співвласником у спільній сумісній власності право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , який доводився чоловіком позивача ОСОБА_1 та батьком позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ОСОБА_5 його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 , який померлий ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_1 придбали за спільні кошти 18.08.2003 року. Вони прийняли спадщину, оскільки постійно проживали з спадкодавцем на час її відкриття. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтво про право на спадщину за законом, отримали відмову, оскільки чинним законодавством видача такого свідоцтва можлива тільки після виділення частки померлого учасника спільної сумісної власності у спільному майні. Таким чином, частка померлого ОСОБА_4 у праві власності на вказаний житловий будинок складає Ѕ частку, відповідно вони як спадкоємці за законом першої черги, що прийняли спадщину успадкували по 1/3 частині спадщини, тобто по 1/6 частині житлового будинку АДРЕСА_1 . Крім того, ОСОБА_1 як співвласниця, не може зареєструвати за собою право власності на Ѕ частку будинку у зв`язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документі договору купівлі-продажу від 18.08.2003 року.

Від представника позивачів надійшла заява, в якій він просить розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, в особі представника Ніжинської міської ради Лях О.М., в судове засідання не з`явилась та на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечують проти заявлених вимог та просять суд прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Враховуючи, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч.3 ст.211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, спадкову справу, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.02.2008 року (а.с.31).

Факт родинних відносин між померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та позивачами підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 28.10.1990 року та копіями свідоцтв про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 від 25.06.2020 року та про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 від 11.04.1991 року (а.с.11, 12, 13).

З копії договору купівлі-продажу від 18.08.2003 вбачається, що померлий ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_1 придбали житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.14).

В силу змісту ст. 60,61 СК України зазначений житловий будинок є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що зазначено у Реєстрі прав власності на нерухоме майно (реєстраційний номер майна: 446207 ; державна реєстрація від 15.04.2004 року) (а.с.16).

Відповідно до довідки Ніжинського виконкому №2152 від 08.09.2011 померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 . На день смерті померлого та пртягом шести місяців з дня його смерті в даному будинку проживають та зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 позивачі по справі. (а.с.23)

Таким чином, позивачі є такими, що прийняли спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України.

07.10.2011 при зверненні до Ніжинської міської нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, ними була отримана відмова у видачі відповідного свідоцтва. Відповідно до отриманої відповіді від нотаріуса, їм було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про права на спадщину за законом, оскільки відповідно до п.224 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусам України» видача такого свідоцтва можлива лише після видалення (визначення) частки померлого учасника спільної сумісної власності у спільному майні (а.с.24, 44) .

В той же час, у відповідності до ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства, частка ОСОБА_4 у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 складає Ѕ .

Відповідно, спадкоємці за законом першої черги, що прийняли спадщину (позивачі по справі) успадкували по 1/3 частині спадщини, тобто по 1/6 частині житлового будинку АДРЕСА_1 .

Крім того, позивачка ОСОБА_1 , як співвласниця, не може зареєструвати за собою право на Ѕ частку будинку, у зв`язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу договору купівлі-продажу від 18.08.2003.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В статті 316 цього Кодексу зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, спадкуванню підлягає майно, яке належало спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Отже, враховуючи те, що позивачі прийняли спадщину, є спадкоємцями майна померлого за законом, останні не мають можливості оформити в установленому законом порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, з причин його втрати, що є перешкодою для набуття права власності на об`єкт нерухомого майна в порядку спадкування, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно в нотаріуса, тому за ними, як спадкоємцями, слід визнати право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивачі підлягають задоволенню.

Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачами при зверненні до суду із зазначеним позовом було сплачено 2 248 грн. 57 коп. судового збору, однак ними не ставиться питання про відшкодування понесених судових витрат. Таким чином судові витрати підлягають залишенню за позивачами.

Керуючись ст. ст. 1216, 1223, 1241, 1263-1269 ЦК України, ст. ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 200, 206, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , як спадкоємицею за законом першої черги, що прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , як спадкоємицем за законом першої черги, що прийняв спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , як спадкоємицею за законом першої черги, що прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 як співвласником у спільній сумісній власності право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Повний текст складено 05.02.2021 року.

Головуюча суддя Т.О. Гагаріна