Справа № 638/1372/21
Провадження № 2-н/638/351/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

08 лютого 2021 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Щепіхіна В.В., розглянувши заяву Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01.02.2018 по 01.01.2021 в сумі 7612,14 грн.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неналежне виконання боржником, як власником квартири, своїх зобов`язань щодо оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг по вивезенню побутових відходів. Також заявник зазначив, що з 11.12.2020 року припинив надання послуг, проте до припинення боржник плату за отримані послуги не здійснив, внаслідок чого станом на 01.01.2021р. заборгованість боржника складає 6025,64 грн. та 70,41 грн. за вивезення побутових відходів. Заявником на суму боргу нараховано розмір інфляційних втрат у сумі 988,70 грн. та розмір 3 % річних у сумі 527,39 грн.

Крім того, заявником зазначено, що будь-яких претензій відповідно до ст.27 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Порядку проведення перевірки відповідності якості наданих деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженого Постановою КМУ №1145 від 27.12.2018 року, боржником до заявника не надавалось. Заявник послався на відсутність письмового договору зі споживачем послуг, яка сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали суд доходить висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Заявник в своїй заяві посилається на пункт 16 статті 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» як на підставу надання ним житлово-комунальних послуг споживачу. Проте, в редакції ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 (надалі Закон), яка діяла на час виникнення заборгованості (з 01.02.2018 по 01.01.2021), такий пункт відсутній. Натомість в пункті 12 частини 1 статті 1 цього Закону зазначено, що послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Таким чином, послуга з управління багатоквартирного будинку надається співвласникам багатоквартирного будинку на підставі договору, який укладається з останніми.

Крім того, статтею 5 Закону (в редакції станом на час виникнення заборгованості) визначено, що житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, а комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно зі статтею 12 Закону (в редакції станом на час виникнення заборгованості) надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Статтею 14 Закону (в редакції станом на час виникнення заборгованості) передбачені особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку. Так, за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги:

1) кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір);

2) від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір);

3) об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем.

У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги протягом строку, визначеного в пункті 4 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону (в редакції станом на час виникнення заборгованості), між виконавцем та кожним співвласником укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги.

Відповідно до статті 15 Закону (в редакції станом на час виникнення заборгованості) договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

Відповідно до статті 1 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Аналіз вищенаведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що відносини між споживачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території та послуг по вивезенню побутових відходів з виконавцем таких послуг регулюються профільним Законом та договором, який укладається між власником квартири багатоповерхового будинку (споживачем послуг) та виконавцем таких послуг.

Натомість, заявником надано разом із заявою копію договору №6/10/12 від 01.10.2012 року, укладеного між АТ «Агросервіс-Україна» (іменується «Будівельна компанія») та ВК «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» (іменується «Організація»), положення якого не регулюють відносини між споживачами послуг та заявником. Відповідно до п.2.2.16 вказаного договору Організація зобов`язана укладати договори про надання житлово-комунальних послуг мешканцям об`єкта ( АДРЕСА_1 ) в установленому законодавством порядку, здійснювати контроль за своєчасним наданням зазначених послуг відповідної якості, проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі.

Таким чином, для належного виконання вимог діючого законодавства та положень договору №6/10/12 від 01.10.2012 року в частині порядку надання житлово-комунальних послуг, заявнику необхідно було укласти індивідуальні договори зі споживачами зазначених послуг.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі в електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Суд вважає, що заявником в порушення вимог статті 163 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів укладення в письмовій або усній формі договору про надання житлово-комунальних послуг зі споживачем, на підставі якого може бути заявлена вимога про стягнення заборгованості за надання таких житлово-комунальних послуг.

Крім того, заявник надав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідно до якої ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу з 21 березня 2019 року.

Тобто, підстави для нарахування плати за житлово-комунальні послуги виникли у ОСОБА_1 з моменту набуття нею права власності на вказану квартиру, тобто з 21 березня 2019 року. Натомість, заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, розрахунок якої наданий заявником, має період виникнення лютий 2018 року, тобто до набуття ОСОБА_1 права власності на вказану квартиру. Період виникнення заборгованості з оплати послуг по вивезенню побутових відходів згідно розрахунку також починається з січня 2019 року (до набуття права власності на квартиру) і до січня 2021 року.

Суд також зауважує, що заявник зазначив про припинення ним надання послуг з 11.12.2020 року, проте нарахування плати за послуги по вивезенню побутових відходів згідно розрахунку тривало аж до січня 2021 року включно.

Відповідно до вимог частини 2 статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно пунктів 4, 5 частини 2 статті 163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу зазначаються вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо встановлено, що заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу, а також якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги заявника.

Враховуючи наведене, а також те, що заявником не доведено належними та допустимими доказами безспірність його заявлених вимог, суд доходить висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно з частиною 2 статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.4, ст.19, ст.27, ст.163, п. 8 ч.1, ч.3 ст.165, ст. ст.166,259-261,353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ :

У видачі судового наказу за заявою Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних у сумі 7612,14 грн. за період з 01.02.2018 по 01.01.2021 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Щепіхіна