№ 207/2794/20
№ 2/207/474/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юрченко І.М.,

при секретарі Сівачук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В

Звертаючись до суду, позивач в обґрунтування уточнених позовних вимог зазначив, що 15.07.2020 року він звернувся до нотаріальної контори міста Кам`янське з приводу відчуження належного йому по праву спадкування нерухомого майна, але отримав відмову, оскільки на все майно, яке є в його власності Південним відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське було накладено арешт. Згодом йому стало відомо, що підставою накладення арешту майна було рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.11.2003 року по справі № 2-1944-03, суду за позовом Дніпродзержинського комунального підприємства водопровідно-каналізіційного господарства, про стягнення з нього на користь підприємства боргу за користування питною водою та судовий наказ № 2н-1134 від 27.11.2008 року, виданий Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська про стягнення з нього на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 4063,42грн.

Також відповідно до даних інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що на підставі постанови АА905094 від 11.05.2004 року виданої Державною виконавчою службою Баглійского управління юстиції м. Дніпродзержинська (нині Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Дніпро); та на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, б/н 18.11.2009 Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ міститься запис про арешт всього нерухомого майна ОСОБА_1 .

Всі борги, які існували перед стягувачами він погасив в повному обсязі, про що є відповідні довідки.

На його заяву від 10.07.2020 року до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Дніпро, про скасування арешту з нерухомого майна, яке належить до його приватної власності, він отримав відмову. Державний виконавець також пояснив що, виконавчі провадження знищено, відповідно до п.9.9 наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» (у редакції від 25.12.2008 року № 2274/5 (зі змінами) строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладання адміністративного стягнення, строк зберігання якого становить 1 рік, та запропонував для вирішення питання звернутись до суду.

На теперішній час ним всі борги були погашенні перед стягувачами, тому державний виконавець повинен був зняти арешт, накладений на його майно, але цього не зробив. На сьогодні арешт з його майна не знято, тому він вимушений звертатися до суду для захисту його порушених прав.

На підставі зазначеного позивач в останній уточненій позовній заяві від 11.01.2021р. просив суд: скасувати арешт накладений на майно ОСОБА_1 відповідно до постанови ДВС Баглійського управління юстиції м. Дніпродзержинська серії АА № 905094 від 11.05.2004 року (реєстраційний номер обтяження № 10084 від 15.05.2004 року), та постанови про відкриття виконавчого провадження Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції б/н від 18.11.2009 року (реєстраційний номер обтяження № 9273578 від 23.11.2009 року); виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис №10084 від 15.05.2004 року, здійснений на підставі постанови ДВС Баглійського управління юстиції м. Дніпродзержинська серії АА № 905094 від 11.05.2004 р., та запис № 9273578 від 23.11.2009р. здійснений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції б/н від 18.11.2009 року.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив залишити за ним судові витрати.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. В заяві зазначили, що згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчого провадження, його спецрозділу та електронного архіву встановлено, що станом на 14.01.2021р. у останнього відсутні будь-які боргові зобов`язання та останній сплатив 21.12.2020р. на депозитний рахунок відділу виконавчий збір та витрати виконавчого провадження за виконавчими провадженнями, по яким накладено арешт нерухомого майна боржника. Проти зняття арештів з нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 не заперечували.

Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 10084 вбачається, що 15.05.2004 на все майно ОСОБА_1 накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, на підставі постанови АА905094 від 11.05.2004 ДВС Баглійського УЮ м. Дніпродзержинська; реєстраційний номер обтяження: 9273578 вбачається, що 23.11.2009 на все майно ОСОБА_1 накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, б/н від 18.11.2009 Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ (ар.с.5);

В судовому засіданні також встановлено, що відповідно до роз`яснення, наданого Південним відділом державної виконавчої служби міста Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в листі від 20.07.2020 року за №05/17.16-34/35491 зазначено, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження та його спецрозділу встановлено, що на примусовому виконанні у відповідному відділі у період з 02.01.2009 по 26.05.2010 перебував судовий наказ № 2н-1134 від 27.11.2008 року виданий Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 4063,42 грн. та судових витрат у розмірі 40,50 грн. Постановою про відкриття виконавчого провадження накладено арешт на рухоме та нерухоме майно боржника, про що міститься відповідний запис. 26.05.2010 державним виконавцем відділу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 № 606-ХІV (зі змінами) винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Відповідно до даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що на підставі постанови АА № від 11.05.2004 року виданої Державною виконавчою службою Балтійського управління юстиції м. Дніпродзержинська (нині - Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) міститься запис про арешт всього нерухомого майна боржника - ОСОБА_1 . Надати більш вичерпну інформацію немає можливості у зв`язку з тим, що виконавчі провадження знищено, відповідно до п. 9.9 наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» (у редакції від 25.12.2008 року № 2274/5 (зі змінами) строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік (ар.с.4).

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.11.2003 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь Дніпродзержинського комунального підприємства «Дніпродзержинське виробниче управління водопровідно-каналізіційного господарства» заборгованість за користування питною водою в сумі 99 гр. 29 коп. та в дохід держави державне мито в сумі 51 гр. (ар.с.31).

Згідно довідки від 08.10.2020 року № 267 виданої директором зі збуту КВП КМР «Міськводоканал» ОСОБА_2 , у тому, що у ОСОБА_1 мешкаючому за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 не має заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення перед КВП КМР «Міськводоканал» станом на 08.10.2020 року (ар.с.6).

Згідно довідки від 14.08.2020 року № JD39AT87SCAKNJ0J виданої заступником керівника відділення з обслуговування клієнтів АТ КБ «ПриватБанк» Гончарук О.М., в тому, що у ОСОБА_1 станом на 14.08.2020 року відсутня заборгованість по рахунку згідно Угоди № SAMDN5121 від 27.04.2007 року (ар.с.7).

Таким чином станом на теперішній час ОСОБА_1 всі борги перед стягувачами погасив, крім того в архіві та на виконанні у відділу ДВС відсутні матеріали виконавчих проваджень, на підставі яких накладено арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Аналогічні положення містяться і у ст. ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 р. (з наступними змінами) № 6 вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення з-під арешту.

Як зазначено в п. 2. постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, позивач через наявність арешту, накладеного на його майно, позбавлений можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Судом встановлено, що наявністю арешту та заборон відчуження об`єктів нерухомого та рухомого майна порушуються права позивача на реалізацію свого права власності, а тому його право підлягає судовому захисту у спосіб, визначений законом, а саме: ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» - шляхом зняття арешту з майна.

Оскільки арешт накладений на підставі рішення Баглійського районного суду м Дніпродзержинська від 26.11.2003 року по справі № 2-1944-03, за позовом Дніпродзержинського комунального підприємства «Дніпродзержинське виробниче управління водопровідно-каналізіційного господарства» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування питною водою в сумі 99 гр. 29 коп. та в дохід держави державного мита в сумі 51 гр., а також на підставі судового наказу № 2н-1134 від 27.11.2008 року, виданого Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 4063,42грн, а спірних відносин на даний час по вказаним виконавчим документам вже не існує, та станом на 20.07.2020 року та на теперішній час на виконанні відділу відсутні матеріали виконавчих проваджень, на підставі яких накладено арешт, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

На підставі наведеного, аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 49, 81, 82, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), , що знаходиться за адресою: м. Кам`янське, вул. Ялтинська, 2 про зняття арешту з майна, задовольнити у повному обсязі.

Скасувати арешт накладений на майно ОСОБА_1 відповідно до постанови ДВС Баглійського управління юстиції м. Дніпродзержинська серії АА № 905094 від 11.05.2004 року (реєстраційний номер обтяження № 10084 від 15.05.2004 року), та постанови про відкриття виконавчого провадження Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції б/н від 18.11.2009 року (реєстраційний номер обтяження № 9273578 від 23.11.2009 року).

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис №10084 від 15.05.2004 року, здійснений на підставі постанови ДВС Баглійського управління юстиції м. Дніпродзержинська серії АА № 905094 від 11.05.2004 р., та запис N29273578 від 23.11.2009р. здійснений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції б/н від 18.11.2009 року.

Судові витрати по справі - залишити за позивачем ОСОБА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.

Суддя І.М. Юрченко