Ухвала

02 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 522/3145/21

провадження № 61-15604ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ СІ ЄН» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ СІ ЄН» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 при зверненні до суду заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на те, що він на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 26 лютого 2021 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовив. Позовну заяву залишив без руху з підстав несплати судового збору, і роз`яснив заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 30 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 визнав неподаною та повернув позивачу.

Не погоджуючись із ухвалою суду від 30 серпня 2021 року, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що він звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Одеський апеляційний суд ухвалою від 13 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху та надав строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення копії ухвали, а саме - для сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 454 грн, і роз`яснив заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

14 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про усунення недоліків, в якій просив звільнити його від сплати судового збору посилаючись на пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Одеський апеляційний суд ухвалою від 14 вересня 2021 року відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2021 року визнав неподаною та повернув заявнику.

17 вересня 2021 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Одеського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення цієї ухвали, а саме - заявнику необхідно було надати квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору у розмірі 454 грн, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

На виконання вимог вказаної ухвали 08 листопада 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків, в якій він вдруге заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги з підстав, передбачених пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Продовжено ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги десять днів з дня отримання цієї ухвали, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

На виконання вимог вказаної ухвали 25 листопада 2011 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків, в якій він втретє заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги з підстав, передбачених пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

В задоволенні клопотання необхідно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).

Враховуючи викладене, Верховний Суд відхиляє посилання ОСОБА_1 на наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, оскільки його позовні вимоги про визнання противоправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди не пов`язані із захистом його порушених прав саме як учасника бойових дій.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 393 ЦПК України питання про залишення касаційної скарги без руху суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги. Питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

У зв`язку з тим, що вимоги ухвали Верховного Суду від 28 вересня 2021 року ОСОБА_1 не виконано, недоліки касаційної скарги не усунуто, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому наявні підстави для її повернення заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев