Провадження №2-о/755/703/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Лупко М.С.

за участю: заявника ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

представника заінтересованої особи - ОСОБА_12.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд: заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання з постраждалою особою - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 на строк 6 місяців; заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 на строк 6 місяців; заборонити ОСОБА_3 вести телефонні переговори з постраждалою особою - ОСОБА_1 або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб на строк 6 місяців.

Свої заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що проживає разом зі своєю дружиною - ОСОБА_4 та мамою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за якою здійснюю догляд у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки КНП «ЦПМСД «Русанівка» від 18.11.2021 року ОСОБА_5 потребує постійного стороннього догляду, у зв`язку зі станом після перелому шийки бедра. ОСОБА_3 є його рідним братом та вже багато років застосовує домашнє насильство до нього (ображає нецензурними словами, погрожує, б`є). Його поведінка негативно впливає на його здоров`я та психологічний стан, він боїться за своє життя не тільки коли він знаходиться поряд, оскільки він постійно надсилає погрожуючі смс повідомлення та телефонні дзвінки. ОСОБА_3 не проживає у зазначеній квартирі та не здійснює догляд за їх мамою, але у будь - який спосіб намагається виселити його з даної квартири застосовуючи акти фізичного, психологічного насильства щодо нього, свідком та потерпілою від яких також є його дружина - ОСОБА_4 . Протягом останніх років з приводу насильства в сім`ї він неодноразово звертався до поліції. Відповідно до відповіді Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві від 09.11.2021 року лише за 2021 рік зафіксовано 2 виклика поліції з приводу неправомірних дій ОСОБА_3 . Він зазнає постійного психологічного тиску з боку ОСОБА_3 . На його адресу постійно надходять погрози побиття та вбивства. Остання погроза вбивством була 18.11.2021 року, якщо він не покине місце свого проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де також знаходиться їх мати, яка потребує постійного догляду, і яка, у разі його відсутності, може померти. Можливо саме це і намагається здійснити брат - ОСОБА_3 . Після цих погроз йому стало погано і він вимушений був звернутись до лікаря, який 19.11.2021 року направив його на стаціонарне лікування через встановлення пароксизмальної тахікардії. Після останнього виклику поліції з приводу вчинення побиття його братом, він був вимушений викликати невідкладну медичну допомогу. Відповідно до медичної довідки від 20.09.2021 року - 16.09.2021 року під час виклику бригади медичної допомоги, яка прибула за адресою: АДРЕСА_1 у нього було зафіксована тахікардія та зміни міокарду, а також артеріальний тиск складав 170/100, пульс - 143. Дніпровським районним судом м. Києва тричі розглядалися справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та було винесено 2 постанови про притягнення останнього до відповідальності, а постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року адміністративну справу № 755/16005/21 (3/755/8449/21) відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повернуто до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві - для дооформления. Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 23 червня 2021 року у справі № 755/5751/21 18.10.2021 Київський апеляційний суд скасував та провадження у справі закрив. Вважає, що відсутність постанови суду про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, та відсутність факту притягнення до відповідальності за вчинення домашнього насильства і не набуття ним таким чином статусу «кривдника», не може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності інших об`єктивних обставин, якими підтверджуються доводи заявника. Протиправні дії ОСОБА_3 відносно нього продовжуються вже багато років. Він постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Як би він бажав виселити його з квартири АДРЕСА_3 у правовий спосіб, він міг би звернутись до суду з відповідним позовом, але він обрав погрози та побиття. Останній раз він сказав що «мене вивезуть до лісу та закопають». ОСОБА_3 вчиняє насильство щодо нього протягом тривалого часу, не зважаючи на заходи вжиті поліцією. Після кожного звернення до поліції чи погрози такого звернення він і надалі погрожує йому розправою та впевнений у своїй безкарності. Його агресія щоразу посилюється. Звернення до правоохоронних органів не дали жодного результату - ОСОБА_3 не змінив своєї поведінки.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 відкрито провадження у цій цивільній справі та призначено її розгляд у порядку окремого провадження, призначено судове засідання на 03 грудня 2021 року, відмовлено у задоволенні клопотання заявника про виклик свідка та задоволено клопотання про витребування з відділу адміністративних справ Дніпровського районного суду м. Києва матеріали адміністративних справ: №755/5754/21 та №755/16005/21.

На виконання ухвали суду від 02 грудня 2021 року відділ адміністративних справ Дніпровського районного суду м. Києва надав матеріали адміністративної справи №755/5751/21 та повідомлення про неможливість надання матеріалів адміністративної справи №755/16005/21 у зв`язку з направленням останніх до Дніпровського управління поліції ГУНП, із долученням копії відповідної постанови у вказаній справі та доказів направлення матеріалів.

03 грудня 2021 року до суду від заінтересованої особи надійшли заперечення на заяву з доказами на їх обґрунтування.

Свої заперечення заінтересована особа обґрунтовує тим, що він є єдиним власником квартири АДРЕСА_3 відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації комунального житлового фонду Дарницької райдержадміністрації м. Києва від 04.12.1998 року, свідоцтва про право на спадщину № 830 від 19.07.2019 року, виданого приватним нотаріусом Соврас О.Ю., договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом КМНО 26.03.2019 року за № 289. Квартира складається з 2 кімнат, загальна площа 42,3 кв.м., житлова площа 28,2 кв.м. У даній квартирі з 21.08.1990 року зареєстрований він, що підтверджується штампом у паспорті та його мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 04.07.1968 року, що підтверджується штампом у її паспорті. У квартирі зберігаються як його особисті речі, так і домашня техніка (два холодильника, два телевізори, пральня машина та інше) придбана особисто ним. У липні 2019 року на прохання матері, ОСОБА_5 , він надав згоду моєму братові ОСОБА_1 на тимчасове, строком на 1 місяць проживання у належній йому квартирі, щоб брат вирішив свої питання з житлом. Проте, без будь-якого узгодження з ним, у квартирі брат оселився разом із своєю співмешканкою, з того часу вони і живуть у його квартирі, занедбавши та перетворивши помешкання у хащі. На початку червня 2020 року його мати отримала травму-перелом шийки лівого стегна, про що брат його не сповістив, швидку допомогу матері не викликав і до сих пір приховує з яких обставин це сталося. За таких обставин його відношення з братом зіпсувалися, і він постійно просив добровільно звільнити квартиру та заявив про намір переїхати до власної квартири щоб надати гідний догляд за матір`ю. На що отримував погрози щодо знищення його майна та погрози фізичною розправою йому та дружині. Заявник не прописаний у його квартирі, не має жодних правових підстав для проживання. Заявник веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, за мамою не доглядає, за спожиті комунальні послуги під час проживання у його квартирі не сплачує, тому абсолютно логічно, що він постійно та наполегливо нагадує йому про те, що він негайно повинен звільнити його квартиру. Саме через це заявник і влаштовує йому терор. Регулярно, коли він приходить у власну квартиру, в тому числі провідати маму, привезти їй продукти харчування, ліки, засоби гігієни, заявник провокує сварки, агресивно себе поводить, погрожує та постійно наголошує, що звільняти його квартиру наміру не має. Всі зазначені події відбуваються у присутності його дружини - ОСОБА_6 . Так, 28.03.2021 року у його квартирі заявник за підтримки своєї співмешканки вчинив відносно нього домашнє насильство, про що був складений відповідний протокол. Постановою від 21.09.2021 року по справі № 755/5753/21 Дніпровським районним судом м. Києва, яким заявника було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Оскільки його чисельні розмови із заявником щодо виселення з належної йому квартири не ефективні, ОСОБА_1 абсолютно ігнорує його законні вимоги звільнити квартиру, 07.11.2021 року SMS-повідомленням він повідомив брата про те, що надає йому 2 тижні на виселення, 21.11.2021 року він передав братові вимогу про усунення перешкод у праві власності шляхом виселення та встановив строк - до 05.12.2021 року для добровільного звільнення нерухомого майна - квартири АДРЕСА_4 . Станом на 03.12.2021 року заявник разом із свою співмешканкою продовжує протиправно та безпідставно проживати у його квартирі. Переконаний, що заявник використовує будь-які методи та вчиняє хаотичні, нелогічні дії для того, що залишитись проживати у його квартирі. Для чого він і подав 01.12.2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва заяву про видачу обмежувального припису, щоб виключити його наближення до нього в той час, як він буде пере- бувати/проживати у його власній квартирі. Оскільки у його є дружина, син, з якими він проживаємо разом за адресою: АДРЕСА_2 , пов`язані спільним побутом та є сім`єю, а він з братом є родичами, проте не сім`єю у визначеному законодавством розумінні, а відтак, у заявника взагалі відсутні правові підстави для звернення із заявою про встановлення обмежувального припису відносно нього.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_7 підтримав заяву просив суд її задовольнити. Зазначив, що у квартирі АДРЕСА_3 він проживає постійно останні три роки разом із дружиною ОСОБА_4 та колишньою своєю вчителькою, які допомагають йому доглядати за хворою, безпорадною мамою. Брат, ОСОБА_8 з`являється у квартирі тільки по вихіднім дням на декілька хвилин створити враження, що він доглядає за матір`ю, при цьому не приносить їй необхідні ліки та харчування. Брат викрав з квартири усі документи матері, отримує замість неї пенсію та використовує їх на власний розсуд. Приходячи до квартири, ОСОБА_8 постійно влаштовує бійки, сварки, погрожує фізичною розправою, висловлюється нецензурною лайкою в тому числі по відношенню до його дружини. Останнього разу, 18.11.2021, ОСОБА_8 влаштував сварку, намагався його задушити рушником. Після таких дій він викликав поліцію та швидку. Його стан здоров`я у зв`язку з постійним психологічним насиллям, погіршується, про що він надав довідки.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав доводи заяви та просив її задовольнити. Окремо звернув увагу суду на ту обставину, що відсутність постанови суду про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, та відсутність факту притягнення до відповідальності за вчинення домашнього насильства і не набуття ним таким чином статусу «кривдника», не може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності інших об`єктивних обставин, якими підтверджуються доводи заявника.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні доводи заяви не визнала, просила суд відмовити у її задоволенні з підстав викладених у письмових запереченнях заінтересованої особи. Додатково зазначила, що будь-якого протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, складеного працівниками органів НП України, без надання інших доказів вчинення її довірителем будь-яких протиправних дій відносно заявника, без повідомлення та належного підтвердження порушення його конституційних прав і свобод як члена сім`ї, як людини та громадянина, без належного підтвердження нанесеної йому моральної шкоди, шкоди його фізичному чи психічному здоров`ю, не може бути достатнім, належним та допустимим доказом для видання обмежувального примусу за правилами глави 13 розділу IV ЦПК України.

Суд, вислухавши позиції учасників справи, дослідивши матеріали справи, а також матеріали адміністративної справи №755/5751/21, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного.

Як убачається з матеріалів справи, заінтересованій особі, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3 .

У зазначеній квартирі зареєстроване місце проживання мають: заінтересована особа, ОСОБА_3 , та його мати ОСОБА_5 .

Заявник, ОСОБА_7 , був зареєстрований за адресою вказаної квартири у період часу з 04.12.1968 по 22.11.1983рр та з 22.10.1991 по 28.09.1993 рр. Наразі заявник має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 .

Як встановлено судом, і не заперечується учасниками справи, з липня 2019 року за адресою квартири АДРЕСА_3 , за згодою власника, заінтересованої особи ОСОБА_8 , проживає заявник ОСОБА_7 , з метою догляду за матір`ю ОСОБА_5 .

У вказаній квартирі, крім заявника ОСОБА_7 та його матері ОСОБА_5 , проживає дружина заявника - ОСОБА_4 . За повідомленням заявника у судовому засіданні, у спірній квартирі проживає ще одна стороння людина, яка за твердженням заявника надає йому допомогу у здійсненні догляду за матір`ю.

Згідно відповіді Дніпровського управління поліції ГУ НПУ в м. Києві від 09.11.2021, в період часу з 01.01.2019 по теперішній час до поліції надходили наступні заяви, повідомлення або звернення від гр. ОСОБА_1 щодо протиправних дій або вчинення домашнього насильства відносно нього або членів його сім`ї його братом ОСОБА_10 : 1. 28.03.2021 о 16:34 год. надходило повідомлення про те, що по АДРЕСА_1 брат заявника «К» буянить. Побив заявника. Заявник: не назвався. Дане повідомлення зареєстроване в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Дніпровського управління поліції ГУНП у м. Києві за № 19810 від 28.03.2021; 2. 28.03.2021 о 17:52 год. надходило повідомлення про те, що по АДРЕСА_1 просять повернути наряд - неправильно склали протокол про бійку. Заявник: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дане повідомлення зареєстроване в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Дніпровського управління поліції ГУНП у м. Києві за № 19839 від 28.03.2021; 3. 29.03.2021 о 07:59 год. надходило повідомлення про те, що по АДРЕСА_1 заявник скаржиться на працівників поліції, які вчора приїздили на виклик. Невірно склали протокол. Хотів дізнатись прізвища працівників поліції, які приїздили на виклик - йому відмовили надати інформацію. Просить щоб йому зателефонували після 10:00 год. Заявник: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дане повідомлення зареєстроване в журналі обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Дніпровського управління ГУНП у м. Києві за №19968 від 29.03.2021. На гр. ОСОБА_1 складено протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; 4. 16.09.2021 о 09:19 год. надходило повідомлення про те, що по АДРЕСА_1 про те, що заявника побив брат, який втік з квартири. Просить поліцію. Заявник: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дане повідомлення зареєстроване в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Дніпровського управління поліції ГУНП у м. Києві за № 62465 від 16.09.2021.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.10.2021 у справі №755/16005/21 адміністративний матеріал відносно ОСОБА_3 ч.1 ст. 173-2 КУпАП повернуто до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві - для дооформлення. Станом на день розгляду даної справи, вказаний адміністративний матеріал після дооформлення до суду не повертався.

В адміністративній справі №755/5751/21 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.04.2021 справа повернута до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві - для дооформлення. У подальшому, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 червня 2021 року у вказаній справі, накладено на ОСОБА_3 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень. За обставинами цієї справи, ОСОБА_3 28.03.2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив насильство психологічного характеру відносно співмешканки брата ОСОБА_4 , з якою разом проживав, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП. Постановою Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року, постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 23 червня 2021 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП скасована, провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_3 .

В той же час, судом встановлено, що ОСОБА_1 постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 версеня 2021 року у справі №755/5753/21 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, на підставі ст. 38, п.7 ст.247 КУпАП - закрито. За обставинами цієї справи ОСОБА_1 28.03.2021 року о 16 год. 10 хв. в м. Києві за місцем свого проживання, а саме, за адресою: АДРЕСА_1 , - вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно брата ОСОБА_3 , 1974 року народження.

В межах розгляду даної справи, суд не приймає до уваги лист відповідь Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві від 19.10.2021, щодо розгляду звернення, в частині повідомлення про вжиття заходів адміністративного впливу відносно ОСОБА_3 та проведення профілактичної роботи щодо недопущення вчинення домашнього насильства, оскільки таке повідомлення не містить опису фактичних обставин та наявності подій за якими відносно ОСОБА_3 вжито заходів адміністративного впливу.

Також, судом в межах розгляду даної справи, не приймаються до уваги надані стооною заявника медичні довідки, оскільки в станніх не відображено час виникнення у заявника захворювань та їх причин, а також останні містять суперечливі відомості щодо дати їх видачі.

Також, судом встановлено, що 21 листопада 2021 року ОСОБА_3 звернувся з письмовою вимогою до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про звільнення у добровільному порядку квартири АДРЕСА_3 до 05 грудня 2021 року.

Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно п.п. 6 та 8 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18.

У відповідності до ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Згідно із загальним принципом цивільного судочинства - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В даному випадку, Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чітко визначає, що обставинами на підставі яких може бути виданий обмежувальний припис є: ризики продовження скоєння домашнього насильства; ризики повторного вчинення домашнього насильства; ризики настання тяжких або особливо тяжких наслідків; ризики смерті постраждалої особи.

Досліджені надані заявником докази не дають суду підстави дійти висновку про наявність в діях заінтересованої особи, ОСОБА_8 , психологічного або фізичного насильства відносно заявника ОСОБА_7 .

Суд, здійснивши аналіз зібраних доказів та пояснення учасників справи, вбачає, що між останніми наявний спір щодо права користування та проживання заявника у належній на праві власності заінтересованій особі квартири АДРЕСА_3 .

Заявником не додано доказів які б підтверджували наявність фактів погроз з боку заінтересованої особи, вчинення останнім відносно заявника будь-яких фізичних дій, які б можливо було б розцінити як фізичне насильство. Відсутні в матеріалах справи і докази притягнення ОСОБА_3 до адміністративної або іншої відповідальності за вчинення дій, які можуть бути розцінені як прояв насильства в сім`ї.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що підстави для видачі термінового обмежувального припису відносно ОСОБА_3 , відсутні, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 258, 259, 263-265, 350-1- 350-8 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: