Справа № 372/4088/20
Провадження № 2-476/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Тиханського О.Б.

при секретарі Ковтуненко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

В листопаді 2020 року позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком АДРЕСА_1 та зняти її з реєстрації. Обґрунтовуючи заявлені по справі позовні вимоги, позивач зазначає, що він є власником будинку за вищезазначеною адресою, що підтверджується Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок. Відповідачка була зареєстрована в будинку, але виїхала і на даний час не проживає у будинку понад рік, без поважних причин, оскільки перешкод в користуванні житловим приміщенням їй ніхто не чинив Реєстрація відповідачки в належному позивачу будинку порушує його права, як власника нерухомого майна щодо права розпорядження належним майном, а тому він змушений був звернутися до суду з даним позовом, для захисту своїх порушених прав.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розглядати справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, відзиву на позов, заяв, клопотань суду не надавала.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30.11.1989 року.

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстрована у вказаному будинку, що підтверджується довідкою Козинської селищної ради від 24.11.2020 року.

На підтвердження факту не проживання відповідачки ОСОБА_2 понад рік, а саме з жовтня 2019 року у належному позивачу будинку АДРЕСА_1 позивач надав відповідні акти щодо її не проживання, що складені за підписом депутата Обухівської міської ради ОСОБА_3 , в присутності і за підписом свідків.

Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном.

Відповідно до статті 7 Закону України Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі заяви цієї особи або остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України , здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтерси у спосіб , визначений законом або договором.

Стаття 13 ЦПК України ч. 1 передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Установивши, що позивач надав докази на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_2 , була відсутньою у належному позивачу будинку більше року без поважних причин, витрати по утриманню жилого приміщення не сплачує, добровільно залишила житлове приміщення, доказів примусового її виселення суду не надано, при цьому будь-якого домовленості між позивачем і відповідачем щодо збереження за відповідачем права користування житлом не існує, суд дійшов висновку про те, що позивач довів заявлені позовні вимоги в частині, що стосується визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а тому вони підлягають задоволенню.

Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи, а тому вимога про зняття з реєстрації відповідача не підлягає задоволенню, оскільки є передчасною.

З врахуванням вище встановлених обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 82, 89, 263-265, 268, 274-279,280, 289, 352-354 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком АДРЕСА_1 .

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду невідомо, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 09 лютого 2021 року.

Суддя: О.Б. Тиханський