Провадження №2/523/2573/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2021 року м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Голайдо Олега Васильовича про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08.02.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» про скасування реєстраційного запису.

Одночасно із позовною заявою, представником позивача було подано до суду заяву про забезпечення позову, якою останній просить забезпечити позов шляхом: накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 72,6 кв.м. та житловою 48,3 кв.м.; встановити заборону відповідним суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, здійснювати будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією права власності стосовно квартири за АДРЕСА_1 , загальною площею 72,6 кв.м. та житловою площею 48,3 кв.м.

Відповідно до ч. 1ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню її заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статей 150, 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Необхідно зазначити, що звертаючись до суду з клопотанням про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення утруднення або неможливості виконання рішення.

Згідно статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, у тому числі, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, предмет і ціну позову, пропозиції щодо зустрічного забезпечення, інші відомості, необхідні для вирішення питання про забезпечення позову.

За системним аналізом наведених норм права можна зробити висновок, що від заявника вимагається вказати вид (захід) забезпечення позову, визначений статтею 150 ЦПК України та обґрунтувати необхідність вжиття саме такого заходу забезпечення позову.

Представник позивача в заяві про забезпечення позову зазначає, що існують ризики відчуження квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 72,6 кв.м. та житловою 48,3 кв.м. відповідачем на користь третіх осіб, що унеможливить або ускладнить виконання рішення суду. Заявник зазначає, що відповідач вже здійснює дії з відчуження майна, так як проводить ліквідацію та розпродаж активів.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, доданою до заяви про забезпечення позову, слідує, що ПАТ «Дельта Банк» є власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 72,6 кв.м. та житловою 48,3 кв.м. станом на 04.03.2019 року.

Разом із тим, заявником не надано доказів належності квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 72,6 кв.м. та житловою 48,3 кв.м. саме відповідачеві, станом на дату звернення до суду із заявою про забезпечення позову.

Суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Відтак, при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб.

В порушення п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, представник заявника не обґрунтував обставин того, хто є власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 72,6 кв.м. та житловою 48,3 кв.м., станом на дату подачі заяви про забезпечення позову, а відповідно й обставин наявності ризику відчуження відповідачем зазначеного майна.

Крім того, заява представника заявника не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення, всупереч п.6 ч.1 ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу та представнику позивача, що він не позбавлений можливості повторно подати заяву про забезпечення позову, виконавши вимоги п.4 та п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст.149-153, 260, 261, 353 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах представником ОСОБА_2 , про забезпечення позову повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику та її представнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню заявника до суду з такою заявою, після усунення умов, що стали причинами для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала складена та підписана 08.02.2021 р.

Суддя К.О. Далеко