Ухвала

02 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 619/541/19

провадження № 61-18231ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Солоницівська селищна рада Дергачівського району Харківської області, про встановлення факту проживання

в спадковому будинку та визнання права власності на частину будинку

в порядку спадкування за законом першої черги та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в цілому в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Солоницівська селищна рада Дергачівського району Харківської області, в якому просила: встановити факт проживання в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з наданням допомоги матері - ОСОБА_4 , яка знаходилась у безпорадному стані

з 18 травня 2015 року та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент її смерті; визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку, який розташований за адресою:

АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_5 , який помер

ІНФОРМАЦІЯ_2 та право власності на 1/4 частину будинку, в порядку спадкування за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_1 , що разом складає 3/4 частини домоволодіння.

У лютому 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в цілому в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 28 січня 2020 року цивільні справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Солоницівська селищна рада Дергачівського району Харківської області, про встановлення факту проживання в спадковому будинку та визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом першої черги та за позовом ОСОБА_3 до

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок

з надвірними будівлями в цілому в порядку спадкування за законом об`єднані в одне провадження.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року уточнену та додаткову позовні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Солоницівська селищна рада Дергачівського району Харківської області, про встановлення факту проживання

в спадковому будинку та визнання права власності на частину будинку

в порядку спадкування за законом першої черги залишено без розгляду.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Солоницівська селищна рада Дергачівського району Харківської області, про встановлення факту проживання в спадковому будинку та визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом першої черги, відмовлено.

Позов ОСОБА_3 задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 77,2 кв. м., житловою площею 41,2 кв. м, з верандою літ. «а», ґанком літ. «а1», верандою літ. «а2», ґанком літ. «а3», та надвірні будівлі: погріб літ. «Б», вбиральня літ. «В», колонка літ. «К», ворота №1, огорожа № 2, огорожа № 3, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Харківського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року та ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області

від 24 грудня 2020 року залишено без змін.

05 листопада 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року (надійшла до суду 09 листопада 2021 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 10 листопада 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху

з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано надати уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги

і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи та сплатити судовий збір. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

29 листопада 2021 року до Верховного Суду надійшла уточнена редакція касаційної скарги ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Верховного Суду

від 10 листопада 2021 року та квитанція про сплату судового збору.

В уточненій касаційній скарзі заявник посилається, як на підставу касаційного провадження, на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, та зазначає, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є те, що суди першої та апеляційної інстанції застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених

в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ та постановах Верховного Суду України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку

Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що посилання на рішення Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ та Верховного Суду України, як на підставу касаційного оскарження, не може бути прийняте касаційним судом, оскільки заявником не зазначено жодного посилання на постанови Верховного Суду, як визначено

у ЦПК України.

Також, заявником не виконано вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України, а саме до касаційної скарги не додані копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

До уточненої касаційної скарги заявник надала квитанцію про направлення сторонам кореспонденції.

Однак, Верховний Суд не може прийняти дані квитанції на підтвердження виконання вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України, оскільки даною нормою чітко вказано, що до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Також Верховний Суд звертає увагу заявника, що з наданої квитанції неможливо встановити, яку саме кореспонденцію направлено.

Отже, станом на 02 грудня 2021 року вимоги, викладені в ухвалі Верховного суду від 10 листопада 2021 року, заявником не виконані, що перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає визнанню неподаною та поверненню.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню

із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць