Справа № 588/1811/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2021 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань Семенішина С.С., з участю представника позивача Карпусь Н.В., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу суду, за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по надміру виплаченій житловій субсидії,

В С Т А Н О В И В:

20.11.2020 Управління соціального захисту населення Тростянецької РДА звернулося до суду із указаним позовом, який мотивований тим, що 18 травня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до позивача за призначенням житлової субсидії, надала заяву про призначення субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики.

У декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії відповідач зазначила відомості осіб, які входять до складу домогосподарства та зареєстровані у житловому приміщенні: ОСОБА_4 (чоловік), ОСОБА_3 (заявниця), ОСОБА_5 (син), ОСОБА_6 (бабуся).

На підставі поданих документів відповідачці була призначена субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на 12 місяців: із травня 2015 року по квітень 2016 року включно, щомісячно, а також розраховано субсидію на неопалювальний період із травня 2015 року по вересень 2015 року 0,00 грн., на опалювальний період з жовтня 2015 року по лютий 2016 року у сумі 2470,81 грн. щомісячно, за березень 2016 року 2504,31 грн., за квітень 2016 року 3221,91 грн.

У подальшому призначення субсидії відбувалося автоматично.

Під час перевірки управлінням Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Сумській області було установлено, що 25 березня 2015 року у територіальному сервісному центрі МВС на ім`я ОСОБА_4 був зареєстрований легковий автомобіль марки ВАЗ 21102, 2001 року випуску, вартість якого становить 79500,00 грн. Але у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 18.05.2015, а саме у розділі ІІІ «Інформація про витрати на придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, що перевищує 50 тис. грн., які здійснені протягом 12 місяців перед звернення за призначенням житлової субсидії» відповідач власноруч зазначила: «Покупок або оплати послуг на суму більше 50 тис. грн.. не здійснювала.»

Тобто ОСОБА_3 подала до позивача недостовірну інформацію, яка вплинула на встановлення права на призначення субсидії, тому було проведено перерахунок раніше призначеної та виплаченої субсидії із травня 2015 року по січень 2018 року, а саме:

-із травня 2015 року по вересень 2015 року включно 0,00 грн.;

-із жовтня 2015 року по квітень 2016 року включно: жовтень-лютий -2470,81 грн. щомісячно, березень 2504,31 грн., квітень 3221,91 грн., травень- вересень- 0,00 грн.;

-із жовтня 2016 року по квітень 2017 року включно: жовтень-листопад 2471,17 грн. щомісячно, грудень 2476,81 грн., січень - 2483,45 грн., лютий 2484,33 грн., березень 2534,13 грн., квітень 2565,49 грн.;

-із травня 2017 року по вересень 2017 року включно 0,00 грн.;

-із жовтня 2017 року по квітень 2018 року включно: жовтень 320,01 грн., листопад-грудень 1449,47 грн. щомісячно, січень 1415,87 грн.

Сума невикористаної та повернутої до бюджету субсидії за період із жовтня 2015 року по квітень 2016 року становить 4479,60 грн.

Отже, сума перерахованої субсидії склала 35722,04 грн.

У лютому 2018 року до позивача надійшло нове звернення відповідачки про призначення житлової субсидії, на підставі якого було розраховано субсидію, сума якої становила 0,00 грн.

Відповідачці була направлена претензія позивача від 01.10.2020, але відповідь від відповідачки не надійшла.

За указаних обставин, посилаючись на норми ст.ст.15,16,1212 ЦК України, просить стягнути із ОСОБА_3 на користь позивача зайво сплачені грошові кошти житлової субсидії у розмірі 35722,04 грн. та судові витрати у сумі 2102,00 грн.

Провадження за указаним позовом було відкрите 03 грудня 2020 року за ухвалою судді та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено судовий розгляд (а.с.19).

Своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, на подання відзиву на позов відповідачка скористалася та 17.12.2020 представником відповідачки був поданий до суду відзив, у якому сторона відповідача просила у задоволенні позовних вимог відмовити, застосувати строк позовної давності (а.с.22-25).

Відзив на позов мотивований тим, що позов до суду лише у листопаді 2020 року, тобто поза межами визначеного законодавством трирічного строку позовної давності, так як про порушення своїх прав позивач дізнався або міг дізнатися у 2015 році. Позивач, як орган, який приймає рішення про призначення та надання субсидії, наділений повноваженнями перевірити подані особою, яка звернулася за призначенням субсидії, документи та вказану у них інформацію на достовірність та повноту, а тому отримавши у травні 2015 року від відповідачки заяву про призначення їй субсидії, позивач мав можливість та повинен був у силу своїх повноважень перевірити подану відповідачкою інформацію про доходи та майновий стан особи, яка звернулася за призначенням субсидії. Отже, позивач мав можливість та міг дізнатися про порушене право та про особу, яка його порушила у межах строків позовної давності.

У запереченні на відзив на позов позивач указав, що на УСЗН не було покладено обов`язку перевіряти подані заяви та декларації про призначення субсидії на предмет достовірності даних, а лише надано право робити такі перевірки. Управління не могло дізнатися у 2015 році про купівлю чоловіком відповідачки легкового автомобіля, вартість якого перевищила 50 тис.грн., та для Управління не було установлено обов`язку перевіряти усі подані заяви та декларації. У даному випадку строк позовної давності повинен рахуватися від дня коли особа дізналася про порушення свого права або про особу, яка його порушила. День, коли Управління дізналося про те, що відповідачка надала недостовірні дані є 11 лютого 2020 року, що підтверджується копією довідки про зустрічну звірку (а.с.32-33).

У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала із підстав указаних у ньому, просила задовольнити позов.

Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, підтримала позицію, викладену її представником у відзиві на позов, при цьому указала, що транспортний засіб, який вона не указала у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, був придбаний її сім`єю за два роки до її звернення із заявою про призначення субсидії, а зареєстрований лише 25 березня 2015 року на її чоловіка ОСОБА_4 .

Представник відповідачки у судовому засіданні підтримала свою довірительку, вважає, що позивач пропустив строк позовної давності без поважних причин, про порушене право та про особу, яка його порушила позивачу було відомо, оскільки Управління здійснювало перевірку достовірності указаних відповідачкою відомостей у декларації про доходи і витрати, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Заслухавши позицію представників сторін, відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із таких мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст.76, 77, 80 ЦПК України).

Судом установлено, що 18 травня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до Управління соціального захисту населення Тростянецької РДА із заявою про призначення житлової субсидії (а.с.4).

Разом із указаною заявою ОСОБА_3 подала декларацію про доходи і витрати, у якій зазначила про відсутність факту витрат на придбання майна, товарів оплати послуг на суму, що перевищує 50 тис. гривень, які здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії (а.с.5).

Відповідно до п.13 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затв. Постановою КМУ за №848 від 21 жовтня 1995 року (зі змінами та доповненнями) (далі Положення) для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту за місцем реєстрації (орендарі за місцем проживання):

-заяву про призначення субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики;

-декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики;

-довідки про доходи у випадку, передбачених абз.3 пункту12 цього Положення;

-договір найму (оренди) житла (за наявності).

На підставі вищевказаних документів, поданих ОСОБА_3 , та згідно із указаним Положенням, 20 серпня 2015 року відповідачці була призначена субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на 12 місяців: із травня 2015 року по квітень 2016 року включно, щомісячно, а також розраховано субсидію на неопалювальний період із травня 2015 року по вересень 2015 року 0,00 грн., на опалювальний період з жовтня 2015 року по лютий 2016 року у сумі 2470,81 грн. щомісячно, за березень 2016 року 2504,31 грн., за квітень 2016 року 3221,91 грн. (а.с.6).

У подальшому призначення субсидії відбувалося у автоматичному режимі, відповідно до абз.6 п.14 Положення, що після закінчення терміну отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період (12 місяців, календарний рік) для домогосподарств, які отримали субсидію у попередньому періоді.

Під час перевірки управлінням Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Сумській області було установлено, що 25 березня 2015 року у територіальному сервісному центрі МВС на ім`я ОСОБА_4 був зареєстрований легковий автомобіль марки ВАЗ 21102, 2001 року випуску, вартість якого становить 79500,00 грн. Але у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 18.05.2015, а саме у розділі ІІІ «Інформація про витрати на придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, що перевищує 50 тис. грн., які здійснені протягом 12 місяців перед звернення за призначенням житлової субсидії» відповідач власноруч зазначила: «Покупок або оплати послуг на суму більше 50 тис. грн.. не здійснювала» (а.с.8-11).

На підставі того, що ОСОБА_3 подала до позивача недостовірну інформацію, яка вплинула на встановлення права на призначення субсидії, позивачем було проведено перерахунок раніше призначеної та виплаченої субсидії із травня 2015 року по січень 2018 року, а саме:

-із травня 2015 року по вересень 2015 року включно 0,00 грн.;

-із жовтня 2015 року по квітень 2016 року включно: жовтень-лютий -2470,81 грн. щомісячно, березень 2504,31 грн., квітень 3221,91 грн., травень- вересень- 0,00 грн.;

-із жовтня 2016 року по квітень 2017 року включно: жовтень-листопад 2471,17 грн. щомісячно, грудень 2476,81 грн., січень - 2483,45 грн., лютий 2484,33 грн., березень 2534,13 грн., квітень 2565,49 грн.;

-із травня 2017 року по вересень 2017 року включно 0,00 грн.;

-із жовтня 2017 року по квітень 2018 року включно: жовтень 320,01 грн., листопад-грудень 1449,47 грн. щомісячно, січень 1415,87 грн.

Сума невикористаної та повернутої до бюджету субсидії за період із жовтня 2015 року по квітень 2016 року становила 4479,60 грн. Сума перерахованої субсидії склала 35722,04 грн.

Як указав позивач, у лютому 2018 року до позивача надійшло нове звернення відповідачки про призначення житлової субсидії, на підставі якого було розраховано субсидію, сума якої становила 0,00 грн.

13 березня 2020 року позивач направив ОСОБА_3 повідомлення про повернення надміру наданої суми житлових субсидій з розрахунком суми надміру перерахованої житлової субсидії, а 01 жовтня 2020 року претензію про повернення коштів по надміру нараховані житловій субсидії у сумі 35722,04 грн. (а.с.12,13), але відповідь від відповідачки не надійшла.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.

Механізм та умови надання населенню житлових субсидій визначаються Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим Постановою КМУ від 21.10.1995 р. № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива».

Пунктом 4 Положення передбачено, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, що проживають у житлових приміщеннях.

У відповідності до п. 9 Положення призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.

Відповідно до пп.4 п.14 Положення, якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю або іншим законним способом набув право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок), транспортний засіб (механізм), будівельні матеріали, інші товари довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла ( в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 10 цього Положення) на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень.

Абзацом 8 п. 90 Положення встановлено, що громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про виникнення обставини, зокрема щодо настання умов, зазначених у підпунктах 2, 4 пункту 14 цього Положення.

За рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі, коли громадянин не повідомив структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини, зазначені у п. 90 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення (абз. 5 п. 119 Положення).

У випадках, зазначених в абз.4 -7 п.119 Положення, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином, а сума житлової субсидії, яка надавалася не у грошовій формі, повертається управителем, об`єднанням, виконавцем комунальних послуг шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувачів субсидії (п. 125 Положення).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.1, 2 ст.1212 Кодексу).

Із матеріалів справи убачається, що особистим підписом у декларації відповідачка засвідчила той факт, що вона усвідомлює, що у разі подання нею у неповному обсязі або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, їх доходи і витрати їй може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання. У такому разі відповідачка зобов`язалась повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії у подвійному розмірі.

Таким чином, судом установлено, що ОСОБА_3 , отримуючи субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, не проінформувала позивача про придбання її чоловіком ОСОБА_4 рухомого майна (транспортного засобу), вартість якого перевищує 50 тис. гривень., на день ухвалення рішення грошові кошти не повернула, а тому, ураховуючи наведене, суд вважає, що позивач має право на повернення відповідачкою надміру наданої суми житлових субсидій у сумі 35722,04 грн.

Надана стороною відповідача довіреність від 07.08.2013 року, за якою ОСОБА_7 , що діє за довіреністю ОСОБА_8 , уповноважив ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розпорядитись (продати, обміняти, здати в оренду) автомобілем ВАЗ 21102 , не може свідчити про фактичне придбання вказаного автомобіля у власність ОСОБА_4 у 2013 році, а не у 2015 році, оскільки вказаний факт підлягає доведенню, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Отже, посилання відповідачки на те, що вона при складанні заяви на ім`я позивача та повідомляючи про відсутність покупок на суму, що не перевищує 50000 грн. на протязі 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії, діяла добросовісно, не доведено доказами та суд відхиляє.

Разом із тим, стороною відповідача подано заяву про застосування строку позовної давності до стягнення боргу за даним позовом.

Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч.ч.3.4.5 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до Положення, чинній у редакції на час звернення відповідачки за призначенням субсидії, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 15 календарних днів від ДФС, Державтоінспекції, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, вищих навчальних закладів, фондів соціального страхування інформацію, необхідну для призначення субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням субсидій (п.13 Положення).

Постановою КМУ за №136 від 18 лютого 2016 року був затверджений «Порядок здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування», відповідно до якого з метою здійснення верифікації та моніторингу на запит Мінфіну розпорядники бюджетних коштів, Національний банк, Пенсійний фонд України, фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування, підприємства, установи і організації, банки та інші фінансові установи незалежно від форми власності подають інформацію, у тому числі персональні дані, про відкриті рахунки (поточні, кредитні, депозитні тощо), операції, залишок коштів на рахунках. У раз нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, призначених на сім`ю або домогосподарство, інформація подається щодо кожного члена сім`ї або домогосподарства. Верифікація та моніторинг державних виплат здійснюється структурним підрозділом Мінфіну. У процесі верифікації та моніторингу для визначення відповідності даних, що використовуються під час призначення (продовження), нарахування або здійснення державних виплат, здійснюється їх порівняння з даними, отриманими з офіційних джерел інформації, аналітичних та статистичних матеріалів, розроблених скорингових моделей та затверджених в установленому порядку методик визначення показників за непрямими ознаками. У разі виявлення під час здійснення верифікації та моніторингу невідповідності інформації, на підставі якої призначено (продовжено), нараховано або здійснено державну виплату, Мінфін надсилає розпоряднику бюджетних коштів та/або іншому органу, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, рекомендацію щодо зупинення або припинення таких виплат відповідним реципієнтам або групі реципієнтів. Розпорядник бюджетних коштів та/або інший орган, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, на підставі отриманої від Мінфіну рекомендації щодо зупинення або припинення державних виплат приймає рішення щодо зупинення або припинення, продовження виплат реципієнту, про що повідомляє Мінфіну протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення (пункти 3,7,8,9,12 Порядку).

Крім того, на момент виникнення спірних правовідносин до 10 квітня 2017 року був чинним Наказ №119/167/96/114/175/266 від 21 липня 1999 року Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України, Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, Державного комітету статистики України, яким затверджено Положення про проведення перевірок цільового використання бюджетних асигнувань, передбачених для надання населенню субсидій та адресної соціальної допомоги.

Згідно із п.3 указаного Положення перевірки здійснюються за напрямками:

а) правильність установлення цін (тарифів) на житлово-комунальні послуги;

б) правильність нарахування, своєчасність перерахування та цільове використання відділами (управліннями) субсидій коштів, передбачених на виплату житлових субсидій;

в) правильність призначення, своєчасність виплати соціальної допомоги та цільове використання управліннями соціального захисту населення коштів, передбачених на виплату соціальної допомоги;

г) достовірність та вичерпність інформації про доходи, яка використовується при призначенні житлових субсидій та соціальної допомоги;

ґ) правильність розрахунку розмірів субсидій та соціальної допомоги.

Перевірки достовірності та повноти інформації про доходи, що надаються у відділи (управління) субсидій та управління соціального захисту населення заявником, здійснюються податковими адміністраціями, органами соціального захисту населення та відділами (управліннями) субсидій (пункт 11 Положення).

При виявленні фактів подання громадянами неповної або невірної інформації про доходи відділ (управління) субсидій або управління соціального захисту населення:

а) припиняє перерахування коштів за призначеною субсидією, соціальною допомогою з місяця, у якому виявлено порушення;

б) проводить розрахунок субсидії, соціальної допомоги на підставі отриманих у результаті перевірки даних;

в) визначає суму надміру перерахованих коштів за призначеними субсидіями, соціальною допомогою;

г) повідомляє одержувачів житлової субсидії, соціальної допомоги про припинення перерахування коштів за призначеною субсидією чи соціальною допомогою та про термін, до якого вони мають відшкодувати надміру перераховані кошти у подвійному розмірі;

ґ) вносить корективи до переліків уповноважених власників/наймачів житла, яким призначено субсидію, що складаються відділами (управліннями) субсидій (пункт 16 Положення).

Пунктом 25 Положення передбачено, що працівник відділу (управління), на якого покладено обов`язок проведення перевірок, складає щоквартально звіт про результати проведення перевірок (додаток 8) та (у разі потреби) звіт про невірну інформацію, що надана у довідках юридичних осіб (додаток 9), які затверджуються начальником відділу (управління) субсидій чи управління соціального захисту населення. Двічі на рік, до 25 січня та до 25 липня, звіти подаються до органу соціального захисту населення вищого рівня.

Отже, вказаним Положенням не було передбачено обов`язку УСЗН проводити перевірку правильності подачі відомостей отримувачами субсидій у певний проміжок часу чи одразу при зверненні заявника до управління, отже, посилання відповідача на те, що позивач міг виявити порушення його права ще у 2015 році не доведено обставинами справи.

Таким чином, зважаючи на те, що виплати відповідачці призначались кожні півроку, відповідачка отримувала надані позивачем кошти щомісячно, при цьому позивач перевіряв законність призначення виплат і через неповноту перевірок вчасно не встановив недостовірності поданої відповідачкою інформації, хоча мав можливість і повинен був встановити, то суд приходить до висновку, що у цьому випадку право вимоги у позивача настало по кожній щомісячній виплаті окремо, а тому необхідно застосувати позовну давність відповідно до ст.257 ЦК України, та стягнути із відповідачки на користь позивача надмірно виплачені кошти у межах трирічного строку позовної давності.

Так як позивач дізнався про недостовірну інформацію, викладену відповідачем у заяві щодо відсутності здійснення нею покупок на суму, що перевищує 50000 грн. за 12 місяців перед зверненням із заявою про призначення субсидії саме 11.02.2020 р. (штемпель вхідного номеру на довідці), а звернувся до суду 20.11.2020, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення виплачених коштів за період із 20 листопада 2017 року по січень 2018 року включно, тобто суму у розмірі 3396,81 грн. (531,47 грн. +1449,47 грн. + 1415,87 грн.).

У стягненні іншої частини коштів за позовними вимогами слід відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

За указаних обставин суд відхиляє доводи позивача, викладені у відзиві на позов та запереченні на відзив.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст.141 ЦПК України.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у сумі 3396,81 грн., тобто на 9,5%, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 199,69 грн. (2102,00 грн. х 9,5%) судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10-13,259,264,265,279,354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Управління соціального захисту населення Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Управління соціального захисту населення Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області зайво виплачені грошові кошти житлової субсидії у сумі 3396 (три тисячі триста дев`яносто шість) грн. 81 коп. та компенсацію судового збору за подання позовної заяви у сумі 199 (сто дев`яносто дев`ять) грн. 69 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Позивач: Управління соціального захисту населення Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області (місцезнаходження: вул.Миру, буд.2, м.Тростянець, Сумська область, 42600; банківські реквізити: , р/р UA007373 в УДКСУ у Тростянецькому р-ні Сумській області).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 05 лютого 2021 року.

Суддя О.С.Линник