Справа № 317/3183/20
Провадження № 2/317/186/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2021 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Ткаченко М.О.,
за участю секретаря судового засідання Ільїної Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та пені за несвоєчасну сплату аліментів,
У листопаді 2020 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів.
Ухвалою суду від 19.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Свої вимоги позивачка мотивує тим, що має спільну з відповідачем неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2008 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку платника аліментів, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.06.2008 до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунків заборгованості, наданого головним державним виконавцем Комунарського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, станом на 30.06.2020 загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 117 806,52 грн.

У зв`язку з утворенням заборгованості по сплаті аліментів, позивачка змушена звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості зі сплати аліментів за період з січня 2014 року по вересень 2020 року у розмірі 117 806,52 грн та пені за несвоєчасну сплату аліментів з січня 2014 року по вересень 2020 року у розмірі 117 806,52 грн, а всього 235 613,04 грн.

Від представника позивачки адвоката Мельнікової А.А. надійшла заява, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить судове засідання провести без її участі (а.с. 47).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, якою відповідно до довідки Виконавчого комітету Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області є: Запорізька область, Запорізький район, смт Кушугум, вул. Пушкіна, буд. 74 (а.с. 21).

На зазначену адресу відповідача судом направлялися копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної заяви із додатками та судові повістки, які повернулися на адресу

суду не врученими із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 30, 41, 46).

Згідно із п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Інші відомості про місце проживання чи перебування відповідача відсутні.

На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 08.09.2008 між позивачкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 575 (а.с. 8).

16.03.2011 рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя шлюб між подружжям розірвано, рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 28.03.2011 (а.с.9).

Від спільного подружнього життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 1435 (а.с.10).

Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання № 04-28/7/8647 від 21.07.2020 та № 04-28/7/8648 від 21.07.2020, виданих Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12, 13).

Згідно з розрахунком заборгованості від 14.05.2018, наданим головним державним виконавцем Комунарського відділу Державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Стеблій Ю.В., заборгованість ОСОБА_2 із сплати аліментів за виконавчим листом № 2-2609 від 14.08.2008 становить 65 316,37 грн (а.с. 14).

У зв`язку з виникненням заборгованості на адресу боржника направлено лист головного державного виконавця Комунарського відділу Державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Стеблій Ю.В. № 18213-2-16.3-34 від 14.05.2018, відповідно до якого ОСОБА_2 запропоновано погасити заборгованості із сплати аліментів у строк до 30.05.2018 та надати копію квитанції до відділу державної виконавчої служби 31.05.2018 з 09:00 до 12:00 (а.с. 15).

Відповідно до розрахунку заборгованості від 10.07.2018, наданого головним державним виконавцем Комунарського відділу Державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Стеблій Ю.В., заборгованість ОСОБА_2 із сплати аліментів за виконавчим листом № 2-2609 від 14.08.2008 становить 117 806,52 грн (а.с. 16).

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду .

Згідно з частиною четвертою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до частини восьмої статті 71 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

За змістом зазначених норм законодавства розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем.

Таким чином, за відсутності спору щодо розміру заборгованості, так заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, постановах Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року у справі № 760/22598/15-ц, від 18 листопада 2019 року у справі № 293/286/17, від 28 жовтня 2020 у справі № 537/4755/16-ц.

Отже, діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості із сплати аліментів не шляхом ухвалення нового судового рішення, а в межах виконавчого провадження за попереднім рішенням про стягнення аліментів, тому в цій частині позову слід відмовити.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц викладені такі правові висновки про порядок нарахування пені за прострочення аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених

аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %.

За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Позивачкою був наданий розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2014 року по вересень 2020 року, який обрахований відповідно до вищевказаної формули, та відповідно до якого загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів за вказаний період складає 1 037 842,06 грн.

Разом із тим, визначаючи розмір пені за порушення строків сплати аліментів, позивачка вказувала на необхідність застосування положень ч. 1 ст. 196 СК України, та визначила розмір пені у сумі 117 806,52 грн, який відповідає розміру заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим документом.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем доказів того, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, тощо, не надано, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є такими, що підлягають задоволенню. При цьому, враховуючи, що відповідно до положень ч. 1 ст. 196 СК України розмір неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків заборгованості, з ОСОБА_2 підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів саме в розмірі загальної заборгованості зі сплати аліментів в сумі 117 806,52 грн.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2 102 грн.

Керуючись, ст. 180-184, 192 СК України, ст. 4, 12, 13, 141, 161, 211, 258-259, 263-265, 280-284, 289, 352, 354-355, 430 ЦПК України, Законом України «Про охорону дитинства»

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та пені за несвоєчасну сплату аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_2 ) пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 117 806 грн 52 коп. (сто сімнадцять тисяч вісімсот шість гривень 52 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_3 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 2 102 грн 00 коп. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Ткаченко