Справа №345/3235/19
Провадження № 2/345/85/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2021 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Юрчака Л.Б.

секретаря - Мостової Ю.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.12.2017 р. постановлено стягувати з відповідача аліменти на утримання їх малолітньої дочки , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття.

Позивач зазначає, що з метою забезпечення захисту прав та інтересів малолітньої дочки ОСОБА_3 , слід змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.12.2017 року, а саме стягувати аліменти не у твердій грошовій сумі, а в 1/4 частці від всіх видів доходів відповідача. Позивач наголошує, що встановлення аліментів у частці від всіх видів доходів відповідача дозволить у випадку відсутності у відповідача достатнього заробітку стягувати аліменти в розмірі не меншому 50% прожиткового мінімуму, або ж автоматично збільшить розмір стягуваних аліментів у випадку підвищення рівня його заробітків.

Відповідач може сплачувати аліменти, оскільки тривалий період часу здійснює поїздки за кордон на роботу. Тому просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка позов підтримала в повному обсязі та просить його задоволити. Також зазначила що у відповідача покращилося матеріальне становише. У 2019 році ним було придбано кімнату по АДРЕСА_1 . Також відповідачу було виділено дві земельні ділянки.

Відповідач подав до суду відзив. У відзиві зазначив, що за кордоном він перебуває дуже короткий термін, тобто він там працює не постійно. Він завжди цікавиться життям своєї дочки. На даний час він перебивається тимчасовими заробітками, не має можливості сплачувати аліменти в такому розмірі, як просить позивачка. Це для нього є непосильна сума.Просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у не зареєстрованому шлюбі, і від спільного проживання в них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.12.2017 року постановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно (а.с. 7-9).

Відповідно до ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, у зв`язку з покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення їх розміру.

При цьому, на відміну від зміни розміру аліментів (ст. 192 СК України), визначених за рішенням суду, законом не визначено переліку підстав для зміни способу стягнення аліментів.

Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених ст.182 - 184 СК України.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч. 2 ст. статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

При цьому суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не лише норми ст. 192 СК України, але й низка інших норм, які регулюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей, зокрема: ст. 181 «Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину», ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі».

В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України (в редакції Закону №2037-V-ІІІ від 17 травня 2017 року), право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу .

Позивач скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про зміну способу стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідача. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет на 2021 рік», прожитковий мінімум на дітей віком віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року - 2395 грн; з 1 липня 2021 року - 2510 грн; з 1 грудня 2021 року - 2618 грн., отже аліменти, які отримує позивач на утримання дитини, є значно меншими ніж того передбачає закон.

Суд враховує майновий стан відповідача, те, що згідно наданої інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відповідач в період з лютого 2019 року по листопад 2020 року неодноразово здійснював перетин державного кордону, що свідчить про те, що відповідач перебував на сезонних заробітках за кордоном.

Згідно договору купівлі-продажу від 04.07.2019 року відповідачем ОСОБА_2 було придбано кімнату № НОМЕР_1 в цілому, загальною площею 18,5 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Також згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу ОСОБА_2 було виділено дві земельні ділянки.

За таких обставин відповідач має можливість виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дочки ОСОБА_3 .

При цьому суд також бере до уваги, що з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні).

Отже, з огляду на вказане, майновий стан позивача, для стягнення аліментів у мінімально визначеному законом розмірі не може прийматись до уваги, оскільки у разі, якщо майновий стан, стан здоров`я або сімейний стан не дозволяють платнику аліментів надавати дитині утримання в мінімально визначеному законом розмірі, у нього є право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, що передбачено статтею 192 Сімейного кодексу України.

За вказаних обставин позов слід задоволити, змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зміна способу стягнення аліментів зазначеним шляхом буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Також, згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 768 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави

На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 180-182,184 СК України, ст.ст. 19,141, 259, 263-265, 274 ,280-282 ЦПК України,

р і ш и в:

Позов задоволити.

Змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 , не працюючого в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист по справі №345/3235/19 року за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - відкликати.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 - 768,40 грн. судового збору в користь Державної судової адміністрації України

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя