Справа №428/884/21
Провадження №2/428/260/2021
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05 лютого 2021 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Кордюкова Ж.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, б. 5) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем ОСОБА_1 подано позовну заяву про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, у якій вона просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 130901,48 грн. Разом з тим, позивачем не додано до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору у відповідному розмірі від ціни позову.

При цьому у позовній заяві позивач ОСОБА_1 заявила клопотання про звільнення її від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Частиною 2 ст. 133 ЦПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 вищевказаного Закону до структури заробітної плати входять:

1) Основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

2) Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

3) Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Виходячи з аналізу вищевказаних статей Закону України «Про оплату праці», вважаю за можливе зробити висновок про те, що додатковою заробітною платою можуть вважатися не будь-які гарантійні і компенсаційні виплати, а лише ті гарантійні і компенсаційні виплати, які роботодавець виплачує працівникові у зв`язку із виконуваною ним роботою за трудовим договором (наприклад Глава VIII КЗпП України тощо).

Разом з тим, із змісту ст. 117 КЗпП України вбачається, що середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні працівника проводиться не у зв`язку із виконуваною працівником роботою, а навпаки у зв`язку із звільненням працівника та не проведенням з працівником належного розрахунку після припинення трудових відносин. Отже середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні є різновидом відповідальності власника перед працівником за порушення своїх зобов`язань з виплати заробітної плати і не входить до структури заробітної плати.

Щодо заявлених вимог позовної заяви ОСОБА_1 суддя зазначає, що вимоги не є за своєю суттю вимогою про стягнення заробітної плати або поновлення на роботі, а також не є іншою вимогою, за якою діючим законодавством позивач звільнена від сплати судового збору.

Доказів того, що позивач ОСОБА_1 відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору з інших підстав до позовної заяви додано не було.

Крім того, суддя не вбачає й інших підстав, передбачених Законом України «Про судовий збір», за якими судовий збір взагалі не справляється, або позивач могла бути звільнена від сплати судового збору.

Таким чином, позовні вимоги, висунуті позивачем ОСОБА_1 щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, не є тотожними з позовними вимогами про стягнення заробітної плати.

Разом з цим, ст. 129 Конституції України, ст. 6 ЦПК України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Позивачем ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження тих обставин, що передбачені діючим законодавством як підстави для звільнення від сплати судового збору.

Приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 як сторона у справі, має виконувати встановлений законодавством обов`язок сплати судового збору.

За таких обставин, клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Вивчивши матеріали позовної заяви було встановлено, що вона була подана без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 ЦПК України, а саме:

- не сплачений судовий збір у відповідному розмірі від ціни позову, яка визначається сумою коштів, які підлягають стягненню з відповідача і зазначені у позовній заяві, - 1309,01 грн. (130901,48 грн. / 100% = 1309,01 грн.) (відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру. Яка подана, фізичною особою або фізичною особою-підприємцем - 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за наступними реквізитами:

Отримувач коштів - ГУК у Луганській області/ МТГ м.Сєвєродонецьк/ 22030101;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37991110;

Банк отримувача Казначейство України;

Код банку отримувача (МФО) 899998;

Рахунок отримувача UA0012499;

Код класифікації доходів бюджету - 22030101;

Найменування коду класифікації доходів бюджету судовий збір;

Призначення платежу - *; 101; РНОКПП позивача (для юридичних осіб код за ЄДРПОУ); судовий збір за позовною заявою ОСОБА_1 (ПІБ фізичної особи чи назва юридичної особи позивача), Сєвєродонецький міський суд Луганської області (назва суду, де розглядається справа).

Згідно із ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає залишенню без руху, а позивач в строк, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, повинна усунути зазначені недоліки, в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260-261 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишити без руху, про що повідомити позивача.

Запропонувати позивачу ОСОБА_1 протягом семи днів з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви наступним шляхом:

- надати до Сєвєродонецького міського суду Луганської області документ, що підтверджує сплату судового збору за подання до суду позовної заяви до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 1309 (одна тисяча триста дев`ять) грн. 01 коп.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Суддя Ж. І. Кордюкова