Справа №150/656/20
Провадження по справі №2/150/2/21
УХВАЛА

08 лютого 2021 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді Цимбалюк Л.П.,

при секретарі Вітковській О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чернівецького районного суду Вінницької області (головуюча суддя Цимбалюк Л.П.) перебуває цивільна справа №150/656/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Відповідачем ОСОБА_2 через канцелярію Чернівецького районного суду Вінницької області подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про виділ частки із спільного сумісного майна, в які просить виділити йому1/2 частини земельної ділянки площею 0,1691 га, розташованої по АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Семко В.М. та його довіритель ОСОБА_1 заперечували проти прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом з огляду на його безпідставність та відсутність взаємозв`язку поданої зустрічної позовної заяви з предметом первісного позову.

Вислухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 23.12.2020 року відкрито з провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Постановлено про проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

У встановлений судом строк для подачі відзиву на позов (15 днів з часу отримання позовної заяви) відповідачем ОСОБА_2 до суду 13.01.2021 року подано відзив.

21.01.2021 року відповідачем ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву.

За таких обставин, зустрічний позов подано відповідачем ОСОБА_2 з пропуском встановленого ч.1 ст.193 ЦПК України строку, а також він і не ставить питання про поновлення такого строку перед судом та не вказує поважності причин пропуску передбачених законом строків.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що причиною пропуску строку звернення до суду із зустрічною позовною заявою є те, що прозорим офісом (центром надання адміністративних послуг) вчасно не видано довідку про вартість земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.193 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним. Недоцільно розглядати первісний позов і зустрічний позов, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучати нових учасників процесу. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 п.15 роз`яснено, що об`єднання в одне провадження з первісним позовом вимог, коли відсутня спільність предмета позову не допускається.

Зазначена стаття встановлює окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто вона вказує на один із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову.

Способами захисту проти позову можуть бути: невизнання позову, заперечення проти нього і зустрічний позов. Зустрічний позов - це активний захист проти позову. Зустрічним позовом є позов первісного відповідача до первісного позивача. Зустрічний позов в залежності від ситуації може бути найбільш дієвим засобом захисту відповідача проти позову, тому що спрямований на повне чи часткове виключення підстав первісного позову.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору за позовом ОСОБА_1 є поділ спільного майна подружжя у вигляді житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

Предметом спору за зустрічним позовом ОСОБА_2 , є виділення 1/2 частини земельної ділянки площею 0,1691 га, розташованої по АДРЕСА_1 .

Суд вважає, що об`єднання даних позовів в одне провадження та спільний розгляд вищезазначених позовів є недоцільним, оскільки, позови містять різний зміст вимог, обставин, які підлягають доказуванню, а також їх спільний розгляд може ускладнити вирішення справи.

Як вбачається із документів, доданих до зустрічного позову, земельна ділянка, розташована по АДРЕСА_1 , про виділ 1/2 якої просить ОСОБА_2 у поданому зустрічному позові, вже перебуває у його власності, що стверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 02.11.2020 державним реєстратором Мазурівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області Дробчаком О.О.

Свідерським О.І. не зазначається при цьому в чому саме полягає порушення його законних прав на вказану земельну ділянку зі сторони позивача за первісним позовом ОСОБА_1 .

За своєю суттю зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

Умовами пред`явлення зустрічного позову є:

1) взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин;

2) доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічний позов не є похідною вимогою від первинного позову, а є вимогою, яка повістю (або частково) виключить задоволення первинного позову.

Правова природа зустрічного позову в тому, що він робить неможливим розгляд первісного позову без зустрічного, оскільки направлений на зарахування вимог або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю чи частково задоволення первісного позову, або коли виникають з одних правовідносин.

При аналізі вказаних вище норм закону, суд доходить до висновку про те, що предмети первісного та зустрічного позовів є різними, відсутня взаємопов`язаності позовів, зокрема, виникнення їх із одних правовідносин, а також про те, що задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову та про недоцільність їх спільного розгляду.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

За такого, спільна назва позову первісного та позову зустрічного жодним чином не свідчить про їх спільний предмет.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Нормами ч.3 ст.194 ЦПК України передбачено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті зустрічної позовної заяви та повернення її відповідачеві.

При цьому повернення зустрічного позову не обмежує право відповідача звернутись до суду з позовною заявою на загальних підставах.

На підставі наведеного вище, керуючись ст.193, 260, 261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки із спільного сумісного майна. відмовити.

Копію зустрічної позовної заяви долучити до справи.

Зустрічну позовну заяву з доданими до неї документами повернути заявнику разом із копією ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_2 право на звернення з цим позовом до суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Оскарження ухвали відповідно до вимог ст. 353 ЦПК України.

Суддя: Л.П. Цимбалюк