Справа 2-20/12
провадження № 2-зз/752/119/21
УХВАЛА

19.11.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання відповідача за первісним позовом про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-20/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, визнання права власності, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину частково недійсним, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору оренди, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, -

встановив:

в провадженні суду перебувала справа № 2-20/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, визнання права власності, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину частково недійсним, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору оренди, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним.

В листопаді 2021 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-20/12, відповідно до якого просив суд скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.11.2006 року та ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.01.2008 року, якими було накладено арешт на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви зазначено, що в провадженні суду перебувала зазначена цивільна справа. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.04.2016 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2013 року, додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.08.2013 року, в частині, що не скасована апеляційним судом та рішення Апеляційного суду м. Києва від 03.11.2015 року, були залишені без змін. 06.07.2016 року було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_1 . З огляду на викладене, а також те, що спір по справі вирішено, а тому потреба в забезпеченні позову у даній справі відпала та підстав для існування заходів забезпечення позову немає. З огляду на викладене, відповідач за первісним позовом вимушений звернутись до суду із даною заявою.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що в рамках розгляду даної справи ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.11.2006 року, було накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , до вирішення спору в суді.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.01.2008 року, було накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 , а також заборонено будь-яким юридичним та фізичним особам вчиняти будь-які дії, направлені на зміну власника будинку АДРЕСА_1 , укладати та реєструвати будь-які інші договори, предметом яких є вказаний будинок.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2013 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору від 23.09.2002 року було відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 23.09.2002 р., про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 29.10.2003 р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , та про визнання за ним права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , було задоволено. Визнано недійсними абз.4 п.5, п.6, п.8договору купівля-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 23 вересня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хоружик І.Г. за реєстровим номером 6594. Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 29 жовтня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д. за реєстровим номером 1726. Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з відповідними господарчими та побутовими будівлями та спорудами: сарай (2 поверха) під літерою «Б», басейн під літерою «В» та іншими спорудами згідно договору купівлі-продажу від 23 вересня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хоружик І.Г. за реєстровим номером 6594, з моменту укладання цього договору, з усіма поліпшеннями (перебудовами, прибудовами, надбудовами), разом загальною площею 1385 кв.м. Визнано недійсним п.8.2 договору позики між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 21 жовтня 2003 року. Визнано недійсним договір оренди між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 1 грудня 2006 року. Зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у здійсненні права власності будинком АДРЕСА_1 . В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності було відмовлено. В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійним договору позики від 21 жовтня 2003 року було відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 03.11.2015 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2013 року було скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , та постановлено в цій частині нове рішення, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 було задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 23.09.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Хоружик І.Г. за реєстраційним номером 6594, з моменту його укладення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи від 27.04.2016 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2013 року, додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.08.2013 року в частині, що не скасовані апеляційним судом, та рішення Апеляційного суду м. Києва від 03.11.2015 року було залишено без змін.

В листопаді 2021 року до суду звернувся відповідач за первісним позовом із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову з огляду на те, що рішення суду набрало законної сили та підстав для подальшого існування заходів забезпечення позову у даній справі немає.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність вимог клопотання, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч.1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Враховуючи викладене, та, приймаючи до уваги той факт, що розгляд справи, в рамках якої вживалися заходи забезпечення позову закінчено та судове рішення у справі набрало законної сили, обставини у справі свідчать про відсутність достатніх підстав для наявності на даний час вжитих ухвалами суду заходів забезпечення позову у цій справі, а тому суд вважає можливим скасувати заходи забезпечення позову, застосовані у даній справі, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 260 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

клопотання відповідача за первісним позовом про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-20/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, визнання права власності, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину частково недійсним, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору оренди, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.11.2006 року, відповідно до якої було накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , до вирішення спору в суді.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.01.2008 року, відповідно до якої було накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 , а також заборонено будь-яким юридичним та фізичним особам вчиняти будь-які дії, направлені на зміну власника будинку АДРЕСА_1 , укладати та реєструвати будь-які інші договори, предметом яких є вказаний будинок.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.П. Чередніченко