ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи 658/2583/13-ц Головуючий у 1-й інстанції Подіновська Г.В.
Номер провадження 22-ц/819/2021/21 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді Полікарпової О.М.

суддів: Воронцової Л.П.

Ігнатенко П.Я.

секретар Савицька А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу адвоката Резуненка Дениса Сергійовича, який діє від імені ОСОБА_1 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області у складі судді Подіновської Г.В. від 05 серпня 2013 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ

У червні 2013 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HEKOGA00000050 від 15.01.2008 р., укладеним між банком та відповідачем, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладенням договору купівлі-продажу від імені відповідача, виселення відповідача та інших осіб, які зареєстровані та проживають у житловому будинку ( предмет іпотеки), зі зняттям їх з реєстраційного обліку у спірному будинку та стягнення з відповідача судових витрат.

В обґрунтування вимог позивач вказує на те, що між банком та відповідачем 15.01.2008 року укладено кредитний договір № HEKOGA00000050, за умовами якого відповідачу було надано кредит в розмірі 50 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 15.01.2028 року.

Кредитний договір № HEKOGA00000050 від 15.01.2008 року забезпечений договором іпотеки № HEKOGA00000050 від 15.01.2008 р., згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме, житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить йому на праві приватної власності.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, натомість відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 27.02.2013 року має заборгованість у розмірі 66 647.76 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 532 515.62 грн., на погашення якої позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням суду першої інстанції позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HEKOGA00000050 від 15.01.2008 р. в розмірі 66 647,76 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 532 515.62 грн. звернуте стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, загальною площею 85.9 кв.м, житловою площею 49.60 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк», з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Виселено ОСОБА_1 та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 3441 грн.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 вересня 2021 року заяву адвоката Резуненка Д.С., який діє від імені ОСОБА_1 про перегляд вказаного вище заочного рішення залишено без задоволення (а.с.118-120).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Резуненко Д.С., подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення і постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем обраний неправильний спосіб захисту. Так як, у пункті 29 в договорі іпотеки від 15.01.2008 року сторони передбачили позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, у тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку», для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця. За таких обставин у Банка не було підстав звертатися за захистом своїх прав до суду.

Крім того зауважив, що оскаржуваним рішенням суд надав право позивачу продати предмет іпотеки від імені позичальника, а не від імені Банку, що взагалі не передбачено положеннями ст.38 ЗУ «Про іпотеку».

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та відповідачем 15.01.2008 року укладений кредитний договір № HEKOGA00000050 за умовами якого відповідачу було надано кредит в розмірі 50 000.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.01.2028 року.

Погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в день сплати позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості по договору, який складається із заборгованості за основним зобов`язанням, за відсотками, комісією, а також інших витрат (а.с.14-16).

15.01.2008 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором позивач та відповідач уклали договір іпотеки нерухомого майна, згідно з яким у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок садибного типу, до складу якого входить: житловий будинок - літ. «А», загальною площею 85,9 кв.м, житловою площею 49,6 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на підставі договору дарування (а.с.18-21).

Відповідно до п. 18.8.2 договору іпотеки, іпотекодержатель (Банк) має право звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов`язань за кредитним договором у випадку порушення іпотекодавцем зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки у випадках, передбачених п.п. 18.8.1, 18.8.2, 18.9 цього договору, здійснюється відповідно до чинного законодавства України та цього договору (п. 18.13 договору іпотеки).

Як вбачається із наданого Банком розрахунку заборгованості (а.с.7-8) відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. Станом на 27.02.2013 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 66 647.76 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 532 515.62 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 56 188.54 доларів США; заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 6005.69 доларів США; заборгованості по комісії за користуванням кредитом в сумі 180.97 доларів США; пені за несвоєчасне виконання зобов`язань в сумі 1069.06 доларів США, штрафу (фіксована частина ) в сумі 31.29 доларів США; штрафу (процентна складова) в сумі -3172.21 доларів США.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). З підстав, встановлених статтею 11 ЦК виникають зобов`язання (ч.1 ст.509 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо (ст.526 ЦК України).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою (ч.1 ст. 546 ЦК України). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч.1 ст.575 ЦК України). У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (ч.1 ст.589 ЦК України). Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.590 ЦК України). Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.591 ЦК України).

Законодавством, що регулює іпотеку, є Закон України «Про іпотеку», яким, зокрема, врегульовано задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки. Так, уразі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ст.33 Закону).

Відповідно до статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

1) передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Відповідно до п.24 договору іпотеки у випадку порушення кредитного договору або цього договору позичальником або Іпотекодавцем, Іпотекодержатель направляє Іпотекодавцю (Позичальнику) письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом тридцятиденного строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі почати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до цього договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених п.п. 18.8.1, 18.8.2, 18.9 цього договору, відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі.

Як вбачається з матеріалів справи, у пункті 29 договору іпотеки сторони передбачили позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом: переходу предмета іпотеки у власність Іпотекодержателя; або продажу предмета іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, у тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку», для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця (а.с.20).

При цьому звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону України «Про іпотеку», можливе лише за умови, що сторони договору іпотеки не передбачили цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, яке прирівнюється до такого договору за юридичними наслідками. Якщо ж сторони договору іпотеки передбачили такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону, є неналежним способом захисту.

Частина друга статті 36 Закону України «Про іпотеку», яка встановлює, що визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у частині третій статті 36 Закону України «Про іпотеку», способи задоволення вимог іпотекодержателя (статті 37, 38 Закону України «Про іпотеку»), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателяу спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Зазначений правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц, провадження № 14-112цс19, а також у постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/17423/17 та від 27.05.2020 року у справі №490/12341/13-ц.

На зазначене суд першої інстанції належної уваги не звернув та не врахував, що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання банку права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку», є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін договору без звернення до суду, що є свободою договору (статті 6, 627 ЦК України).

Крім того, задовольняючи позов ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання банку права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу саме від імені позичальника суперечить положенням, як статті 38 Закону України «Про іпотеку», так і умовам укладеного між сторонами у справі іпотечного договору.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового, про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 381-383, 384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в

Апеляційну скаргу адвоката Резуненка Дениса Сергійовича, який діє від імені ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 05.08.2013 року скасувати і постановити нове, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.М. Полікарпова

Судді Л.П. Воронцова

П.Я. Ігнатенко

Повний текст постанови складено 03 грудня 2021 року

Суддя О.М. Полікарпова