Ухвала

30 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 632/1817/19

провадження № 61-17295ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Первомайської районної державної адміністрації Харківської області, Верхньоорільської сільської ради Первомайського району Харківської області про визнання права на включення до списку-додатку та отримання сертифіката на право на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2021 року ОСОБА_1 , із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначене судове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2021 року поновлено строк на касаційне оскарження, водночас касаційну скаргу залишено без руху з підстав невідповідності касаційної скарги вимогам статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Верховний Суд констатував, що на порушення норм процесуального права, обґрунтовуючи неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні спору по суті заявлених вимог, заявниця не зазначила конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України.

Заявниці запропоновано подати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України навести обов`язкові підстави касаційного оскарження та їх обґрунтування.

Для усунення зазначеного вище недоліку заявниці надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, а також попереджено про наслідки невиконання ухвали.

Як випливає з матеріалів касаційного провадження копію ухвали Верховного Суду від 28 жовтня 2021 року надіслано заявниці на вказану в касаційній скарзі адресу засобами поштового зв`язку та вручено 05 листопада 2021 року. Строк виконання ухвали сплив 15 листопада 2021 року.

12 листопада 2021 року на виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху заявниця надіслала уточнену касаційну скаргу.

Проте заявниця не виконала повністю вимоги ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Зокрема, у поданій уточненій касаційній скарзі заявниця не навела передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження судових рішень.

Уточнена касаційна скарга за своїм змістом по суті є аналогічною з первісною скаргою.

Таким чином, ухвала Верховного Суду від 28 жовтня 2021 року про залишення касаційної скарги без руху в повному обсязі не виконана, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, що перешкоджає суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Golder v. the United Kingdom» (Голдер проти Сполученого Королівства) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.

Отже, зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає визнанню неподаною та поверненню заявниці.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року вважати неподаною та повернути заявниці.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Яремко