Справа № 720/2163/20
Провадження № 2/720/6/21
08 лютого 2021 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Ляху Г.О.
з участю секретаря Скриндіца С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що він є власником домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 . У домоволодінні зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_2 .. Проте, з 2016 року остання виїхала з господарства та проживає окремо, однак з обліку реєстрації з його домоволодіння не знялася та в добровільному порядку не бажає зробити цього. Вказана обставина створює йому перешкоду у вільному розпорядженні своєю власністю, тому просив суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Представник позивача направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутності, також не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилася без поважних для суду причин. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалив продовжити розгляд справи у відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач є власником домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 .
Відповідач зареєстрована в даному домоволодінні, однак з 2016 року не проживає в ньому, що підтверджується довідкою Ванчиковецької сільської ради № 1365 від 27 листопада 2020 року та актом опитування сусідів № 551 від 27 листопада 2020 року.
Відповідно до ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У відповідності до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Об`єктом власності особи може бути зокрема житло - жилий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права (ст. 391 ЦК України).
За змістом ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником житлового будинку, квартири не позбавляє його права користування житловим приміщенням.
В той же час, згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, які перебувають на території України, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання, зареєструвати своє місця проживання.
Оцінюючи у сукупності досліджені докази та враховуючи, що відповідач більше одного року без поважних причин не користується житлом позивача, оскільки фактично постійно проживає у іншому місці, суд вважає, що відповідач порушує право позивача вільно розпоряджатися своєю власністю, у зв`язку із чим позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а відповідач повинна бути визнаною такою, що втратила право користування житловим будинком позивача.
Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду.
На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 29, 319, 321, 328, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, -
Визнати ОСОБА_2 , 1971 року народження такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору за подання позову до суду в сумі 840 гривень 80 копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач може подати до Новоселицького райсуду заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Ляху Г.О.