Справа №521/1274/21
Провадження № 2-з/521/26/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйок І.А., розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

27.01.2021 року позивачка звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою про стягнення боргу за договором позики.

03.02.2021 року представник позивачки подала заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 ; вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту усі наявні банківські рахунки, на яких містяться грошові кошти відповідачів, в межах ціни позову яка складає 15 782 доларів США; вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні, а саме: заборонити відповідачам покидати кордони України на час розгляду справи.

В обґрунтування заявлених вимог, представник позивачки посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову, тягне за собою реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява представника позивачки про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ч. 1 п. 1 та ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частинами 1 та 6 ст. 153 вказаного кодексу передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, позивачці невідомо достовірно, яка сума грошових коштів знаходиться на рахунках відповідачів, у яких фінансових установах відкрито рахунки відповідачами, та чи взагалі вони були відкриті.

Суд звертає увагу заявниці, що забезпечення позову у вигляді накладення арешту в межах ціни позову на рахунки відповідачів, порушить їх права на майно та принцип співмірності інституту забезпечення позову з позовними вимогами. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачам вчиняти певні дії.

Заява представника позивача відповідно до вимог статті 151 ЦПК України має містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача. Крім того, фактично це є збереженням існуючого стану status-quo між сторонами до ухвалення кінцевого рішення суд. Частиною 1 статті 151 ЦПК України, чітко визначено вимоги до заяви про забезпечення позову, а саме заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Питання щодо застосування зустрічного забезпечення вирішує суд у кожному конкретному випадку.

Отже, суд не може накласти арешт на майно без вирішення питання, щодо зустрічного забезпечення, оскільки заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Керуючись ст.ст. 149-153, 263 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики повернути заявниці.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: І.А. Бобуйок