Ухвала

02 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 643/20455/14-ц

провадження № 61-18921 ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Міщенко Марія Володимирівна, приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець Олена Миколаївна, ОСОБА_6 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання іпотечного договору недійсним, скасування рішень державних реєстраторів - приватних нотаріусів, виселення з квартири та вселення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Витребувано у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 та передано її ОСОБА_1 . Скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Коробець О. М. про реєстрацію права власності на цю квартиру за ОСОБА_2 . Визнано недійсним іпотечний договір, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , предметом якого є спірна квартира. Скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Міщенко М. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 16745738, № 16745496 від 25 жовтня 2014 року. Вселено ОСОБА_1 у спірну квартиру. В іншій частині у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням цього ж суду від 26 лютого 2021 року рішення від 03 грудня 2020 було доповнене абзацем, яким із ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 стягнуто витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 642,28 грн - по 910,57 грн з кожного.

Постановою Харківського апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2020 року в частині задоволених вимог та додаткове рішення цього ж суду від 26 лютого 2021 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову в цій частині відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 5 846,40 грн судового збору.

До Верховного Суду 19 листопада 2021 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції, у якій просила скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції від 03 грудня 2020 року.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Щодо форми і змісту касаційної скарги

У порушення вимог пунктів 2, 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта ОСОБА_1 , адресу електронної пошти, за наявності; не зазначено всіх учасників справи, зокрема ОСОБА_5 та її місце проживання чи перебування. Разом з цим, заявник зазначає двічі ОСОБА_2 та її місце проживання за різними адресами.

Ураховуючи викладене, заявнику необхідно виконати вимоги пунктів 2, 3 частини другої статті 392 ЦПК України та усунути недоліки.

Щодо підстав касаційного оскарження

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження з визначенням конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав). Також надіслати на адресу суду копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Щодо сплати судового збору

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим, у переліку додатків до касаційної скарги зазначено, що додано квитанцію про сплату судового збору, проте заявником не долучено її до касаційної скарги, що підтверджується актом, складеним службовими особами Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, під час розкриття поштового конверта.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (тут і надалі у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом).

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Враховуючи, що заявником оскаржуються одночасно вимоги майнового (витребування квартири, вартість якої становить 467 088,00 грн) та вимоги немайнового характеру (визнання недійсним іпотечного договору та скасування рішень державного реєстратора, вселення), заявник за подання касаційної скарги має сплатити 7 795,20 грн (3 654,00 грн * 200%) + (243,60 грн * 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документи, що підтверджують його сплату.

Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 21 грудня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь