Справа № 289/1920/20
Номер провадження 2/289/145/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Мельника О.В., з секретарем судових засідань Грабіною К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Радомишльської міської ради Житомирської області в особі Борщівського старостинського округу Радомишльського району (місце знаходження / місце проживання: вул. Центральна, 18, с. Борщів, Радомишльський р-н, Житомирська обл., 12251) про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із позовом та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності ПКСП «Нива» м.Радомишль, розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 , здійснюючи оформлення спадкових прав після смерті останньої, було встановлено, що спадкове майно складається зокрема і з права на земельну частку (пай) у землях реформованого ПКСП «Нива» у розмірі 3,71 в умовних кадастрових гектарах, та їй було видано сертифікат ЖТ № 0045596, який втрачено. Позивач, не може оформити право на спадщину, у зв`язку із відсутністю оригіналів документів необхідних для вчинення нотаріальних дій, а тому позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою від 01.12.2020 відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ( а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклала 11.09.1976 року шлюб із ОСОБА_4 та після реєстрації шлюбу обрала прізвище ОСОБА_1 (а.с.6).

Ступінь родинних відносин померлої ОСОБА_2 та позивача ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с.7).

При житті, ОСОБА_2 була членом ПКСП «Нива» Радомишльського району Житомирської області та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0045596 у землях ПКСП «Нива», у розмірі 3,71 в умовних кадастрових гектарах, який зареєстрований в «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)», що видаються Радомишльською державною адміністрацією по ПКСП «Нива» за № 195 від 14.02.1997 р. (а.с. 11,12).

З довідки Борщівського старостинського округу Радомишльського району від 10.08.2020 року № 436 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 спадщину в шестимісячний термін фактично прийняла її дочка ОСОБА_1 , яка проводила поточний ремонт та доглядала за будинком, обробляла земельну ділянку (а.с.9).

Згідно відповіді Радомишльської державної нотаріальної контори № 728/02-14 від 29.10.2020 за відсутності оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) рекомендовано звернутись до суду та повідомлено про неможливість вчинення нотаріальних дій (а.с.13).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Стаття 530 ЦК Української РСР передбачає, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Стаття 549 ЦК Української РСР визнає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Таким чином, приймаючи до уваги, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцю ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії ЖТ № 0045596, а позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги вказаного спадкового майна, оригінал сертифіката про право на земельну частку (пай) втрачено, а тому суд вважає, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст..ст. Цивільного кодексу Української РСР, ст.ст. 1216, 1217, 1221-1223, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 право на земельну частку (пай), розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель приватно-колективного сільськогосподарського підприємства «Нива», м.Радомишль Радомишльської міської ради Житомирської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0045596 від 20.12.1996 року, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. В. Мельник