ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/330/20
Провадження № 2/362/418/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.11.21 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
за участю секретаря Берковської Д.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,
третьої особи ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Київське квартирно-експлуатаційне управління, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до військової частини (далі в/ч) НОМЕР_1 , третя особа - Київське квартирно-експлуатаційне управління, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 12 грудня 2019 року, оформлене протоколом №16 в частині відмови перенесення дати зарахування його та членів сім`ї на квартирний облік з 04 лютого 2000 року на 29 жовтня 1992 року та залишення без змін дати зарахування на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 його та членів сім`ї - 04 лютого 2002 року.
Також просив зобов`язати відповідача поновити його разом з членами сім`ї в загальній черзі на отримання житла на квартирному обліку з 29 жовтня 1992 року.
Свої вимоги обгрунтовував тим, що з 05.08.1981 року по 09.09.2002 року він проходив військову службу в Збройних Силах України.
З 29.10.1992 року, під час проходження військової служби в Київському інституті військово-повітряних сил, його було взято на квартирний облік, з 26.03.1995 року включено до списків осіб, які мають право на першочергове отримання жилих приміщень, що підтверджується довідкою, виданою житловою комісією Київського інституту військово-повітряних сил від 23.03.1999 року № 19.
За період проходження військової служби житловою площею Міністерства оборони України він не забезпечувався.
У 2000 році його було переміщено для подальшого проходження військової служби до Васильківського гарнізону, зокрема, до військової частини служби НОМЕР_2 в м. Васильків, на даний час військова частина НОМЕР_1 .
Згідно з наказом Головнокомандуючого військово-повітряних Збройних Сил України від 31.07.2002 року його було звільнено з військової служби в запас, на підставі пункту 67 пункту «Б» Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу , прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України, з залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житлового приміщення за рахунок житлового фонду військової частини.
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 його було зараховано на квартирний облік у загальній черзі з 29.10.1992 року.
Згодом з листа військової частини НОМЕР_1 від 28.11.2019 року №1/1/72/1101 дізнався, що він разом зі складом сім`ї чотири особи перебуває на квартирному обліку з 04.02.2000 року.
У зв`язку з цим, ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив змінити дати зарахування його на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 , і вважати датою зарахування його на квартирний облік в загальній черзі 29.10.1992 року, а не 04.02.2000 року.
Листом від 27.12.2019 року військова частина НОМЕР_1 його повідомила, що рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 12.12.2019 року, оформленого протоколом № 16, враховуючи надані документи та керуючись вимогами розділу I п. 6 наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 року № 380 дату зарахування на квартирний облік в загальній черзі з 04.02.2000 року залишено без змін.
Разом з цим, із Витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 12.12.2019 року № 16 залишено без змін дату зарахування на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 , саме 04 лютого 2002 року.
Позивач, посилаючись на викладені обставини, вважаючи рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 12.12.2019 року, оформлене протоколом № 16 в частині визначення дати зарахування на квартирний облік в загальній черзі з 04 лютого 2002 року протиправним, таким, що порушує його конституційні права та суперечить нормам діючого законодавства України, просив позов задовольнити.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі, призначено підготовче судове засідання (а.с. 36).
Не погоджуючись з даним позовом, відповідач подав відзив, у якому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до протоколу № 262 від 19.10.2017 року засідання житлового комісії військової частини НОМЕР_1 позивач перебуває на квартирному обліку з 04.02.2000 року, тобто з дати прибуття для проходження служби у Васильківський гарнізон з Бориспільського гарнізону. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження перебування його на обліку та забезпечення (або незабезпечення) житлом під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 з 01.08.1998 року по 04.02.2000 року (а.с. 42- 43).

Ухвалами Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2020 року задоволено подане клопотання представником військової частини НОМЕР_1 Горєлова М. О. про витребування доказів та залучення до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Київське квартирно-експлуатаційне управління (а.с. 56-57, 60- 61).

Київське квартирно-експлуатаційне управління подало до суду пояснення, у якому просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю в звязку з його необгрунтованістю та безпідставністю.

У судовому засіданні Позивач, представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, оскільки позивач проходив військову службу та був зарахований на квартирний облік з 29.10.1992 року.
Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Крім того, зазначала, що в протоколі засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 12.12.2019 року № 16 було допущено помилку описку, зокрема, неправильно вказано рік дати зарахування на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 , а саме зазначено 04 лютого 2002 року, замість 04 лютого 2000 року. Також вказував, що відсутня довідка з Бориспільського гарнізону, в якому позивач проходив службу до прибуття у Васильківський гарнізон, про те, що він не забезпечувався житлом, відповідач позбавлений можливості самостійно витребовувати вказану довідку, бо вона може бути видана тільки позивачу.
Представник третьої особи Сулима І.В. просиву задоволенні позову відмовити.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи відзив відповідача, пояснення третьої особи, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Як вбачається з витягу з особової справи майора ОСОБА_1 про проходження військової служби позивач у період з 05.08.1981 року по 09.09.2002 року проходив військову службу в Збройних Силах України (а.с.19).
Згідно з витягом з наказу Головнокомандуючого військово-повітряних Збройних Сил України від 31.07.2002 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас, на підставі пункту 67 пункту «Б» Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу , прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України, з залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житлового приміщення за рахунок житлового фонду військової частини (а.с.16).
ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку з 29.10.1992 року складом сім`ї 3 особи, а також у списках осіб, які мають право на першочергове отримання жилих приміщень з 26.03.1995 року, що підтверджується довідкою від 23.03.1999 року № 19, виданої Київським інститутом військово-повітряних сил (далі КІВПС) (а. с. 18).
Згідно з довідкою від 27 липня 1998 року № 86/23, виданою квартирно-експлуатаційним відділом м. Києва Міністерства оборони України за період проходження служби в військовій частині КІВПС ОСОБА_1 з 01.08.1996 року по 01.08.1998 року жилою площею Міністерства оборони не забезпечувався (а.с. 17).
Відповідно до довідки від 25 лютого 2002 року № 14, виданої Київським квартиро-експлуатаційним управлінням Міністерства оборони України ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_2 м. Бориспіль з 03.03.1995 року складом сім`ї 3 особи, а також у списках осіб, які мають право на першочергове, позачергове отримання жилих приміщень з 26.03.1995 року. Проживав у службовому приміщенні (а.с. 70).
Згідно з випискою з протоколу № 48 від 18 листопада 1998 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 зарахований на квартирний облік з 03.03.1995 року з сім`єю в складі: ОСОБА_5 дружина, ОСОБА_6 дочка. Квартирою не забезпечувався, зареєстрований постійно по АДРЕСА_1 (а.с.71).
Листом від 27.08.2010 року №1/627 військова частина НОМЕР_1 , в якій ОСОБА_1 проходив військову службу, повідомила позивача про те, що його заява від 18.08.2010 року (вх. № 1/260 від 18.08.2010) щодо постановки на загальний квартирний облік розглянута 27.08.2010 року на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 . Рішенням житлової комісії його зараховано на квартирний облік в загальній черзі з 29.10.1992 року (а.с. 15).
У подальшому, з листа військової частини НОМЕР_1 від 28.11.2019 року №1/1/72/1101 позивач дізнався, що перебуває на квартирному обліку з 04.02.2000 року (а.с. 14).
06 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з заявою, у якій просив змінити дату зарахування його на квартирний облік та вважати датою зарахування в загальній черзі з 29.10.1992 року (а.с. 10).
Відповідно до витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 12 грудня 2019 року № 16 рішенням житлової комісії у відповідності розділу I п. 6 наказу Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 та враховуючи лист начальника Київського КЕУ № 303/25-4971 від 25 вересня 2017 року щодо правомірності дати зарахування на квартирну чергу майора запасу ОСОБА_1 , дату зарахування на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 залишено без змін, а саме 04 лютого 2002 року (а.с. 8).
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ, Житловим кодексом УРСР, постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» від 03.08.2006 р. № 1081 та Наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 № 577 в редакціях, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до частини першої ст. 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно зі статтями 34 та 37 Житлового кодексу УРСР, потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.
Ст. 43 Житлового кодексу УРСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.
Відповідно до пункту 3.1 Наказу Міністра оборони України від 06.10.2006 р. № 577, військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до чинного законодавства.
Згідно із п. 26 постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» та пунктом 3.7 Наказу Міністра оборони України від 06.10.2006 р. № 577 військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вперше був зарахований на квартирний облік 29.10.1992 року.
При подальшому проходженні військової служби в інших військових частинах ОСОБА_1 продовжував перебувати на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, з датою зарахування з 29.10.1992 року зі складом сім`ї, в тому числі й у військовій частині НОМЕР_1 (лист від 27.08.2010 року №1/627)(а. с. 15).
Посилання відповідача на відсутність доказів того, що позивач перебував на обліку та забезпечувався або незабезпечувався житлом під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 , в Бориспільському гарнізоні спростовується випискою з протоколу № 48 від 18 листопада 1998 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_3 та довідкою від 25 лютого 2002 року № 14, виданої Київським квартиро-експлуатаційним управлінням Міністерства оборони України.
У своєму поясненні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Київське квартирно-експлуатаційне управління вказує, що оскаржуване рішення прийняте на підставі наказу Міністра оборони України № 20 від 03.02.1995 р. № 20, згідно з яким при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку, але не раніше ніж з дня набрання чинності наказом (дата набрання чинності зазначеного наказу 03.03.1995 р.).
Проте, судом встановлено, що на час прийняття оскаржуваного рішення вказаний наказ втратив чинність, що спростовує доводи третьої особи про законність прийнятого рішення.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача в частині перенесення дати зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 та членів його сім`ї на 04 лютого 2000 року. Оскаржувані дії відповідача призводять до порушення рівності в черговості забезпечення житлом військовослужбовців, які проходять військову службу, не змінюючи місця служби, та військовослужбовців, які внаслідок переїзду до іншого місця служби, втрачають при цьому час квартирного обліку за попереднім місцем служби.
На переконання суду, належним захистом порушених прав ОСОБА_1 буде перенесення дати його зарахування на квартирний облік саме за його попереднім місцем служби, тобто з 29.10.1992 року.
Позовна вимога в частині зобов`язання відповідача поновити позивача з членами його сім`ї в загальній черзі на отримання житла (на квартирному обліку) з 29 жовтня 1992 року задоволенню не підлягають, оскільки визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про відмову в зміні дати зарахування позивача та членів сім`ї на квартирний облік з 04 лютого 2000 року на 29 жовтня 1992 року та визнання датою зарахування ОСОБА_1 та членів його сім`ї 29 жовтня 1992 року є підставою для поновлення позивача з членами його сім`ї в загальній черзі на отримання житла (на квартирному обліку).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 31 Житлового кодексу Української Радянської Соціалістичної Республіки, ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних силах України від 23.12.1992 р. № 220, п. 11 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних силах України від 03.02.1995 р. № 20, затвердженого наказом Міністерством оборони України, п.п.26, 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2006 р. № 1081, п.3.7. Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженою наказом МО України від 06.10.2006 р. № 577, п. 2.14 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 р. № 737, п.2.1. Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013 р. № 448, статтями 4, 12, 76-79, 81, 89, 133, 141, 259, 265, 268, 273, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Київське квартирно-експлуатаційне управління, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати протокольне рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 12 грудня 2019 року № 16 в частині відмови у зміні дати зарахування ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирний облік з 04 лютого 2000 року на 29 жовтня 1992 року, та вважати датою зарахування ОСОБА_1 та членів його сім`ї - 29 жовтня 1992 року.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 1681 грн. 60 коп. у відшкодування судових витрат.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 29.11.2021 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко