ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року

м. Харків

справа № 642/8776/19

провадження №22-ц/818/2176/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

заявник (боржник) - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа (стягувач) - ОСОБА_2 ,

суб`єкт оскарження - Головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лисаков Євген Сергійович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лисакова Євгена Сергійовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 , про визнання неправомірним розрахунку заборгованості по аліментам та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості

за апеляційною скаргою головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лисакова Євгена Сергійовича

на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2020 року у складі судді Ольховського Є.Б., -

встановив:

28.12.2019 заявник звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії Головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лисакова Євгена Сергійовича з приводу визнання неправомірним рішення суб`єкта оскарження у вигляді обчислення розрахунку заборгованості по аліментам боржника ОСОБА_1 на виконання рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 06.08.2012 р. у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% неоподатковуваного податком мінімуму доходів громадян, починаючи з 15.06.2012 року і до повноліття дитини, визначеної за період з липня 2014 року по жовтень 2019 року у загальній сумі 59 723 гривень 85 коп. та зобов`язати суб`єкта оскарження здійснити перерахунок розміру заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом, розпочинаючи із дати видачі виконавчого листа.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2020 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 13 травня 2021 року по виправлення описки, скаргу ОСОБА_1 задоволено. Визнано рішення Головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Лисакова Євгена Сергійовича щодо складеного розрахунку заборгованості по аліментам від 19.12.2019 р. за № 87620-20, визначеного за період з липня 2014 року по жовтень 2019 року включно у загальній сумі 59 723 грн. 85 коп. неправомірним та зобов`язано здійснити перерахунок розміру заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2-4849/12 від 06.08.2012р., розпочинаючи із дати видачі виконавчого листа.

Стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

На вказане судове рішення головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лисаков Є.С.подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить ухвалу суду від 29.12.2020 скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, відхиливши твердження головного державного виконавця стосовно того, що ч. 1 статті 19 Закону «Про виконавче провадження» зобов`язує сторін та інших учасників виконавчого провадження ознайомлюватися із матеріалами виконавчого провадження. Також, суд першої інстанції незрозуміло з яких підстав дійшов висновку про начебто порушене суб`єктом оскарження право заявника підлягає поновленню здійснення перерахунку розміру заборгованості по аліментам, розпочинаючи із дати видачи виконавчого листа, оскільки не надав жодного обґрунтування такому висновку. Крім того, відсутність заборгованості по сплаті аліментів станом на 27.06.2014 року не може впливати на права заявника.

Вказує, що під час перебування боржника на обліку в Харківському міському центрі зайнятості як безробітного у період з 23.12.2013 р. по 09.11.2014 р., заборгованість зі сплати аліментів за вищезазначений період була нарахована боржнику виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, оскільки у державного виконавця були відсутні правові підстави нараховувати в інший спосіб.

Посилається на те, що постанова Кабінету міністрів України № 146 від 26.102.1993 року визначає лише перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, а не сам порядок визначення заборгованості по аліментам, а тому суд дійшов хибного висновку про необхідність відхилення доводів держвиконавця про те, що з липня 2014 року по вересень 2014 року заборгованість по сплаті аліментів має нараховуватись виходячи з із розміру середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Також, вважає незрозумілими висновки суду про те, що єдиною метою, з якою заявник здійснював грошові перекази на ім`я заінтересованої особи, була сплата аліментів на неповнолітню дочку заявника у зв`язку з тим, що в цей період часу заявник був безробітнім. Вказує, матеріали справи містять копії фіскальних чеків які долучені боржником до матеріалів виконавчого провадження, які враховані при проведенні розрахунку заборгованості не в повному обсязі у зв`язку з тим, що деякі чеки не містять призначення платежу «Аліменти».

Звертає увагу суду на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 08 серпня 2014 року за № 44342750 винесена старшим державним виконавцем Київського ВДВС Барсегяном А.О. а не суб`єктом оскарження, зв`язку з чим останній був позбавлений можливості надати докази належного інформування заявника про відкриття виконавчого провадження, при цьому заявнику було достеменно відомо про постановлення у відношенні нього судового рішення про стягнення аліментів.

Вказує, що боржник з 01.04.2016 року по 20.04.2016 року був безробітний, а тому йому була нарахована заборгованість як безробітному, виходячи із середньомісячнрої заробітної плати за даною місцевістю. Боржник був працевлаштований у ТОВ КП «Вода» де він пропрацював до 23.05.2016 рок, у зв`язку з чим за вказаний період заборгованість нараховувалась з його доходу. Тобто заявником не доведено подвійного нарахування аліментів.

Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі вказано про те, що згідно довідки про доходи ТОВ «Компанія СТВ ГРУП» заявнику нараховувалася заробітна плата в розмірі 7500 грн.00 коп. щомісячно, із якої вираховувалися податки з доходів фізичних осіб в розмірі 7500,00 грн. щомісяця, із якої вираховувалися податки з доходів фізичних осіб в розмірі 1350,00 грн. щомісяця. Звертає увагу, що в матеріалах справи є довідка ТОВ «Компанія СТВ ГРУП», що надавалася безпосередньо державному виконавцю особисто боржником за 06.2019 ОСОБА_1 нарахована заробітна плата не 7500 грн., як зазначає у скарзі представник останнього, а 11069,30 грн. та утримано податків у розмірі 1992 грн. Таким чином розмір доходу за 06.2019 рік становить 9077,30 грн., з яких розмір аліментів повинен становити 1/3 частину, а саме 3027,77 грн., однак суд не взяв вказану довідку до уваги та не надав жодних обґрунтувань щодо підстав такого ігнорування.

За 07.2019 ОСОБА_1 нарахована заробітна плата 8460,62 грн. та утримано податків у розмірі 1522,91 грн. Таким чином розмір доходу за 07.2019 рік становить 6937,71 грн., з яких розмір аліментів повинен становити 1/3 частину а саме 2312,57 грн.

За 08.2019 ОСОБА_1 нарахована заробітна плата 7309,09 грн. та утримано податків у розмірі 1315,64 грн. Таким чином розмір доходу за 08.2019 рік становить 5993,45 п з яких розмір аліментів повинен становити 1/3 частину а саме 1997,82 грн.

Таким чином твердження представника боржника щодо начебто невірного зазначення розміру заробітної плати останнього за період з 06.2019 по 08.2019 є також абсурдним обґрунтованим та жодним чином не підтвердженим.

На думку особи, що подала апеляційну скаргу, суд першої інстанції дійшов хибного, безпідставного та не обґрунтовані висновку про невірність обчислення заборгованості по аліментам за вересень 2019 року та жовтень 2019 року, оскільки зі змісту довідки ТОВ Торгова група «Союз», яка була додана боржником матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржник займає посаду агенту торгівельного з 30.08.2019 та по теперішній час. Жодних інших відомостей а саме (про розмір доходів за період з початку 09.2019 по кінець 10.2019) зазначена довідка не містить, у зв`язку чим державний виконавець не мав можливості нарахувати заборгованість по сплаті аліментів 09.2019 та 10.2019 року виходячи із фактичного доходу боржника.

Вважає також, що суд дійшов хибного висновку про те, що суб`єкт оскарження повинен був вирахувати із середньої номінальної заробітної плати | працівника Харківської області розмір податків і зборів, оскільки матеріали виконавчого провадження не містять відомостей про розмір утриманих податків в періоди часу коли боржник офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим державний виконавець не мав можливості з урахував утриманих податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соці а і страхування.

Представник ОСОБА_1 адвокат Магда С.О. подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Відзив мотивовано тим, що заявник має декілька розрахунків заборгованості по сплаті аліментів, всі вони видані за різні проміжки часу, жоден із них не містить розрахунку розміру нарахованих та виплачених аліментів розпочинаючи із дня відкриття виконавчого провадження, крім того зміст наведених розрахунків суперечить один одному, хоча кожен ід посадовців, здійснюючи відповідні розрахунки мав одну і ту саму інформацію про розмір доходів боржника та його працевлаштування. Вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку визнавши, що належним способом захисту прав і законних інтересів заявника як сторони виконавчого провадження в цьому випадку, є саме обраний заявником спосіб захисту.

Зазначає, що жодну з постанов виконавчого провадженні він не отримував, суд дійшов правильного висновку, що в матеріалах справи відсутні належні докази ознайомлення заявника із постановою про відкриття виконавчого провадження від 08.08.2014 р. ВП № 44342750 та єдиними документами виконавчого провадження, з якими ознайомлений заявник, є розрахунки заборгованості по аліментам від 24.04.2018 р. (дата ознайомлення - 02.12,2019 р.), від 22,08,2019 р./59029-20 (дата ознайомлення - 22.08.2019 р.) та від 19,12,2019 року/87620-20 (дата ознайомлення - 19.12.2019 року). Звертає увагу апеляційного суду на те, що заявник здійснював перекази грошових коштів заінтересованій особі на виконання батьківського обов`язку утримувати дочку, всі оригінали фіскальних чеків про переказані заявником грошові кошти на ім`я заінтересованої особи в рахунок сплати аліментів та на підтвердження систематичності і реальності переказів. Заінтересованій особі надсилалася копія скарги і, якби у заінтересованої особи були інші відомості щодо призначення грошових коштів, які відправляв заявник, відмінні від сплати аліментів на неповнолітню дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа повідомила б про це суд. Інші доводи є аналогічними з доводами, викладеними у скарзі на дії державного виконавця.

Стягувач ОСОБА_2 відзиву на апеляційну скаргу не подавала. У суді апеляційної інстанції погодилася з необхідністю здійснення перерахунку заборгованості по аліментам.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст.367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з того, що суб`єкт оскарження не надав належних доказів про отримання заявником копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 44342750 з примусового виконання виконавчого документа, - виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% неоподатковуваного податком мінімуму доходів громадян, починаючи з 15.06.2012 року і до повноліття ОСОБА_3 та можливості добровільного виконання виконавчого документа. Також не надано доказів надіслання заявнику постанови про закінчення виконавчого провадження, а тому суд дійшов до висновку, що суб`єкт оскарження при складенні спірного розрахунку мав надати заявнику інформацію про те, що станом на 27.06.2014 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

Також, суд першої інстанції зробив висновок про те, що державним виконавцем зроблено розрахунок заборгованості по аліментами, виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості без врахування наступних обставин:

з січня 2014 року по вересень 2014 року включно ОСОБА_5 перебував на обліку в Харківському міському центрі зайнятості та Харківським міським центром зайнятості перераховувалися аліменти;

у квітні і травні 2016 року, заявник був працевлаштований у ТОВ КП ВОДА та, отримував дохід за цивільно-правовим договором:

у березні 2018 року заявник працював на посаді представника торговельного у Товаристві з обмеженою відповідальністю Компанія СТВ ГРУП та отримував заробітну плату;

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується матеріалами справи наступне.

Рішенням Ленінвського районного суду м. Харкова від 06.08.2012 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% неоподатковуваного податком мінімуму доходів громадян, починаючи з 15.06.2012 року і до повноліття ОСОБА_3 (а.с. 12)

На виконання рішення суду 06 серпня 2012 року виданий виконавчий лист № 2-4849

Відповідно до виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Харкова 06 серпня 2012 року, справа № 2-4849/12 (провадження №2024/1238/12) стягнення аліментів відбувається в такому порядку: Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця м. Таллін Республіки Естонія, працюючого інженером з охорони праці 1-ї категорії в Відокремленому підрозділі Служби сигналізації та зв`язку Державного підприємства Південна залізниця, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% неоподатковуваного податком мінімуму доходів громадян, починаючи з 15.06.2012 року і до повноліття ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця м. Таллін Республіки Естонія, працюючого інженером з охорони праці 1-ї категорії в Відокремленому підрозділі Служби сигналізації та зв`язку Державного підприємства Південна залізниця, на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , кошти на її утримання у розмірі 1/6 частини від всіх видів його доходу починаючи з 15.06.2012 р. щомісяця до досягнення неповнолітньою донькою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку» (а.с. 13).

В провадженні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження № 44342750 з примусового виконання виконавчого документа, - виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% неоподатковуваного податком мінімуму доходів громадян, починаючи з 15.06.2012 року і до повноліття ОСОБА_3 .

Постановою державного виконавця Макаровою І.І. органу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 16.10.2012 р. звернуто стягнення із заробітної плати ОСОБА_1 , постановлено здійснювати стягнення у розмірі 50 % щомісячно заробітку до погашення заборгованості, яка числиться з 15.06.2012 року, після чого по 1/3 частину щомісячно на утримання дитини та 1/6 частини щомісячно з доходів боржника на утримання ОСОБА_6 , але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 14).

Постановою державного виконавця Кайдашовою М.О. Ленінського ВДВС Харківського міського управління юстиції від 16.01.2014 року звернено стягнення із допомоги по безробіттю ОСОБА_1 , починаючи з 23.12.2013 р. Здійснено з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, після відрахувань податків проводити утримання в розмірі 50 % заробітку до погашення заборгованості, після чого по 1/3 частині від доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 22).

В розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 24 квітня 2018 року, міститься інформація щодо розміру нарахованих та сплачених аліментів за період з липня 2014 року по квітень 2018 року, заборгованість становить 70145, 00 гривень, розрахована, виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості (а.с. 15).

В розрахунку заборгованості по аліментам від 22.08.2019 року міститься інформація щодо розміру нарахованих та сплачених аліментів за період з березня 2018 року по серпень 2019 року, заборгованість становить 70772,24 гривень, перерахована у зв`язку з наданням боржником довідки про доходи та утримання з доходу (а.с. 16).

В розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 19.12.2019 року, що оспорюється заявником, міститься інформація щодо розміру нарахованих та сплачених аліментів за період з липня 2014 року по жовтень 2019 року, розмір заборгованості станом на 3.10.2019 року становить 59723,85 гривень (а.с. 21-23).

В матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості по аліментам з часу відкриття виконавчого провадження до часу звернення заявника до суду.

Судом встановлено, що відомості про повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.99 р. за № 606-XIV (чинного на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 606-XIV), примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно зі статтею 25 Закону № 606-XIV, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону № 606-XIV, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Частина 1 статті 31 Закону № 606-XIV проголошує, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Право на отримання інформації щодо матеріалів виконавчого провадження передбачене статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. за № 1404-VIII (далі Закон 1404-VIII). Обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів міститься в п. 2 ч. 4 статті 71 Закону 1404-VIII.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що до обов`язків сторін виконавчого провадження не входить ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Те ж саме стосується висновку суду про те, що державний виконавець повинен надати заявнику інформацію про заборгованість за аліментами за період з 15.06.2012 року по 27.06.2014 року, а саме про те, що станом на 27.06.2014 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

З урахуванням викладеного, суд дійшов вірного висновку щодо поновлення порушеного права заявника шляхом здійснення перерахунку розміру заборгованості по аліментам, розпочинаючи із дати видачі виконавчого листа.

Протягом часу з грудня 2013 року по листопад 2014 року заявник перебував у Харківському міському центрі зайнятості, з нарахувань утримувались аліменти на виконання постанови державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кайдашової М.О. від 16 січня 2014 року (а.с. 24-25, 99)

Протягом часу з 02.11.2015 року по 30.11.2015 року заявник працював в ТОВ «КП ВОДА»; протягом часу з 25.05.2016 року по 29.07.2016 року заявник працював в ТОВ «Ланкор Хелскеа»; протягом час з 21.03.2018 року по 12.08.2019 року позивач працював в ТОВ «Компанія СТВ ГРУП», протягом часу з 30.08.2019 року заявник працював в ТОВ ТГ «СОЮЗ» (а.с. 25-26)

ТОВ «КОМПАНІЯ СТВ ГРУП» за наведені місяці заявнику нараховувала заробітну плату в розмірі 7500 грн. 00 коп. щомісяця, із якої вираховувалися податки з доходів фізичних осіб в розмірі 1350 грн. 00 коп. щомісяця

Згідно з п. 13 Додатку до Постанови КМУ від 26.02.1993 р. за № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з допомоги по безробіттю.

В Постанові Верховного Суду від 31.07.2020 р., справа № 234/15413/17 (провадження №61-1685св20), зазначено, що законодавець ототожнює поняття заробітку та доходу. При цьому зміст положень Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків інших осіб включає до поняття заробітку також і виплати, які заробітною платою не є, зокрема, доходи від підприємницької діяльності, кооперативів, тощо, що свідчить про більш широке тлумачення змісту поняття заробіток ніж виплати, які виплачуються в межах трудових правовідносин. Крім того, у п. 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб вказується, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Вживання терміну дохід у дужках після поняття заробіток може розумітися як визначення цих понять синонімами, в контексті приписів цього Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, не є вичерпним. З урахуванням системного способу тлумачення вищевказаний Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, є підзаконним нормативно-правовим актом, а тому тлумачення його положень має здійснюватися з урахуванням дійсного змісту норм закону, на розвиток та виконання якого він прийнятий.

При таких обставинах, колегія суддів вважає неправомірним нарахування заборгованості по сплаті аліментів за період з липня 2014 року по вересень 2014 року та погоджується з судом першої інстанції про скасування розрахунку заборгованості по аліментам від 19 грудня 2019 року в цій частині.

Також, у розрахунок заборгованості по аліментам виконаний без врахування сплачених на користь стягувача грошових коштів, що здійснені самостійно боржником з метою надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Стягувачем не спростована інформація щодо цільового призначення цих коштів, а тому колегія суддів вважає ці перерахування саме аліментами.

Встановлено, що в розрахунку заборгованості по аліментам за вересень 2019 року та жовтень 2019 року, державний виконавець обчислив розмір заборгованості по аліментам, виходячи із розміру середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

При цьому у матеріалах справи міститься витяг з Наказу Товариства з обмеженою відповідальністю торгова група «Союз» за №102-К від 29 серпня 2019 року про прийняття на посаду агента торговельного ОСОБА_1 з 30.08.2019 року.

Зазначена інформація міститься і в постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04 жовтня 2019 року, в якій зазначено, що згідно заяви від 03.10.2019 року боржник отримує доход в ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ТОРГОВА ГРУПА СОЮЗ що знаходиться за адресою: 61010, Харківська область, місто Харків, вулиця Аравійська, будинок 22/24.

Наведена інформація міститься також в довідці, виданій Товариством з обмеженою відповідальністю торгова група Союз про отримані заявником доходи та перераховані грошові кошти в рахунок сплати аліментів та погашення боргу по аліментам а також відповідним платіжним дорученням про перерахування грошових коштів Товариством з обмеженою відповідальністю торгова група Союз (а.с. 43, 46).

Згідно з ч. 1 статті 71 Закону 1404-VIII, порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Відповідно до статті 184 СК України (в редакції від 05.10.2016 р.), якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Порядок визначення заборгованості по аліментам, присудженими у частці від заробітку (доходу), передбачений статтею 195 СК України, відповідно до якої заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно з ч.1 статті 18 Закону 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 Розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. за № 512/5, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, порядок здійснення відрахувань здійснюються відповідно до статей 68 - 70 Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Закону 1404-VIII, розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність винесеного суб`єктом оскарження розрахунку заборгованості по аліментам та вважає, що в цій частині спірний розрахунок заборгованості є неправомірним та підлягає скасуванню.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Ухвала суду прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із п.п. в п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лисакова Євгена Сергійовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 02 грудня 2021 року.