Дата документу 02.12.2021
Справа № 937/6857/21
Провадження № 2/937/3258/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд у складі:
головуючого - судді Редько О.В.,
за участю секретаря судового засідання Овечкіної Т.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Мелітополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , який діє як законний представник в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 , який діє як законний представник в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовна заява обґрунтована тим, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу квартири, на праві приватної особистої власності належить квартира АДРЕСА_1 .
З відповідачем ОСОБА_2 , який діє як законний представник в інтересах малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 18.09.2018 року. Фактично в березні 2013 року позивач та відповідач припинили шлюбні відносини, але позивач надала свою згоду на реєстрацію відповідача в квартирі яка їй належить на праві приватної власності. В липні 2021 року позивач звернулась до Мирненської селищної ради за довідкою про склад сім`ї з якої дізналась про те, щоза адресою квартири позивача зареєстровані діти її колишнього чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які ніколи не мешкали у вказаній квартирі. Позивачу не відомо де проживає відповідач, його особистих речей в будинку немає. Оскільки відповідач перебуває на реєстраційному обліку в будинку, який належить на праві власності позивачу, то це порушує його законні права на володіння, користування та розпорядження нерухомістю.
ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час проведення судового засідання повідомлявся судом належним чином. Про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.
Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.
ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу квартири, на праві приватної особистої власності належить квартира АДРЕСА_1 , посвідченого 13.07.2021 року приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Чупрун Т.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1914 /а.с.7/.
10.10.2012 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 1587./а.с./11/
18.09.2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано Мелітопольськм районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №32,/а.с./12/
Згідно довідки Мирненської сільської ради від 08.07.2021 року судом встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , але ніколи не проживали./а.с.16-17/.
ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА.
Згідно ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів, а саме кожна особа має право па захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає захист цивільних прав та інтересів судом, а саме кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідносин.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР). У зв`язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Відповідно до абзаців 9 та 10 пункту 26 Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).
Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Враховуючи вищевикладене, той факт, що відповідач у будинку не мешкає, вирішити питання в позасудовому порядку не представляється можливим, у добровільному порядку відповідач не виявив бажання знятися з реєстрації, що у свою чергу приводить до порушення прав позивачів і перешкоджає їй належним чином користуватися та розпоряджатися власністю, позивач несе додаткові витрати по утриманню будинку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь держави також слід стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок.
Керуюч ись ст. ст. 10,11, 14, 60, 141, 209, 229, 247, 263, 265, 273, 279-283 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , який діє як законний представник в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса мешкання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , який діє як законний представник в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, зареєстрована адреса мешкання: АДРЕСА_1 .
Суддя Мелітопольського
міськрайонного суду
Запорізької області: О.В. Редько