Справа № 183/6385/20
№ 2/183/1522/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

за участю секретаря судового засідання Устименко М.О.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визначення часток у спільному сумісному майні та визнання права власності в порядку спадкування,-

встановив:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив суд:

- визнати рівними частки співвласників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у спільному сумісному майні, а саме: квартирі АДРЕСА_1 ;

- визнати за позивачем право власності на ѕ часток квартири за АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнявши спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак не оформила своїх спадкових прав.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого совхозом «Нива» 11.05.1995 року, ОСОБА_3 разом зі ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 набули у спільну сумісну власність квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . На момент його смерті разом з ним була зареєстрована його дружина ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до Новомосковської державної нотаріальної контори.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4 матір ОСОБА_3 . Остання, відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері.

18.11.2013 року бабуся позивача ОСОБА_3 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла належну їй частку у квартирі АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 померла.

Після смерті бабусі, позивач, як спадкоємець за заповітом звернувся до Новомосковської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у якості правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на вказану вище квартиру, надано свідоцтво про право власності на житло, із якого вбачається, що квартира перебуває у спільній сумісній власності спадкодавця спадкодавця та інших осіб. Отже, оскільки квартира знаходиться у спільній сумісній власності і за життя спадкодавців між нами не укладалося договору про поділ нерухомого майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності, то на даний момент нотаріус не має можливості визначити склад спадкового майна, а також частки померлих.

Ухвалою суду від 19 листопада 2020 року відкрите провадження по справі (а.с. 37).

Ухвалою суду від 10 лютого 2021 року зобов`язано Новомосковську державну нотаріальну контору надати копії спадкових справ після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Каракай В.М. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, одночасно позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про визнання позову в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Суду подано копію свідоцтва про право власності на житло, видане 11.05.1995 року радгоспом «Нива», на підставі розпорядження від 16 квітня 1995 року, зареєстрованого в Новомосковському БТІ за реєстровим номером № 101-1, у відповідності до якого квартира АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 (а.с.18).

ОСОБА_9 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 10.10.2009 року, внаслідок чого змінилося її прізвище на ОСОБА_11 (а.с. 29).

ОСОБА_9 є дочкою ОСОБА_12 (а.с. 28), яка 14 січня 1994 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , внаслідок чого змінилося її прізвище на ОСОБА_13 (а.с. 16).

У відповідності до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Тільки з визначенням часток кожного із співвласників, виникає право спільної часткової власності, у відповідності до вимог ст. 356 ЦК України.

Право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, належить співвласнику, відповідно до вимог ч.1 ст. 370 ЦК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 370 та ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі виділення частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено договором.

Наявність іншого договору щодо спірного майна не встановлено, підстав для зменшення або збільшення частки кожного співвласника також не знайдено.

При цьому, суду в достатній мірі наведено необхідність визначення часток саме в судовому порядку, оскільки троє зі співвласників померли.

Таким чином, суду доведено, що частки кожного зі співвласників квартири АДРЕСА_1 , на момент її приватизації, були рівними, тобто кожен зі співвласників, зазначений у свідоцтві про право власності на житло набув право власності на 1/4 частку зазначеної квартири.

Вимоги ст. 364 ЦК України передбачають право співвласника самостійно розпоряджатися своєю часткою у спільній частковій власності.

Стаття 328 ЦК України передбачене набуття права власності на підставах, не заборонених законом.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 23).

Після смерті ОСОБА_5 Новомосковською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 358/2011, у відповідності до якої із заявою про прийняття спадщини звернулася дружина спадкодавця ОСОБА_3 , однак свідоцтво про право на спадщину на визначену вище частку квартири спадкоємець за законом не отримала.

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 26).

Відомостей про наявність спадкової справи судом не встановлено, однак на момент її смерті разом з нею була зареєстрована ОСОБА_3 (а.с. 27), яка являється її дочкою (а.с. 14) та спадкоємицею першої черги за законом, тому остання, відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_3 Новомосковською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 122/2019, у відповідності до якої позивач прийняв спадщину за заповітом від 18 листопада 2013 року, а відповідач за заповітом від 02.09.2011 року.

При цьому заповітом від 18.11.2013 року ОСОБА_3 заповіла належну їй частку квартири АДРЕСА_1 , - позивачеві по справі, а заповітом від 02.09.2011 року заповідач заповіла відповідачеві по справі належні їй на праві власності дві земельні ділянки.

Даних про наявність іншим спадкоємців за законом або за заповітом судом не встановлено.

При цьому, 10 жовтня 2020 року державним нотаріусом відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, у зв`язку з невизначеністю частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на вказане нерухоме майно (а.с.13).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 , на момент своєї смерті набула право на частку квартири, що належала її чоловікові ОСОБА_5 , а також набула право на частку квартири, що належала її матері ОСОБА_4 , а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті означених спадкодавців, однак не оформила своїх спадкових прав.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їх частки у квартирі успадкувала ОСОБА_3 , внаслідок чого її частка збільшилася до 3/4 частин означеної вище квартири.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне визначити частки кожного із співвласників у спільному сумісному майні квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 - рівними. А враховуючи ту обставину, що три співвласники померли, позивач по справі являється спадкоємцем за заповітом, тому за ним слід визнати право власності на 3/4 частки вказаної квартири, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 76, 81, 89, 200, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визначення часток у спільному сумісному майні та визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити.

Визначити частки кожного із співвласників ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також ОСОБА_14 у спільному сумісному майні - квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 - рівними, тобто по ј частці вказаної квартири кожному.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак не оформила своїх спадкових прав.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Сорока.