Справа № 184/2009/20
Номер провадження 2/184/103/21
05 лютого 2021 рокум. Покров
Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді Малашиної Ю.Б.,
за участю секретаря Попівніч Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Алфа-Банк», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким що не підлягає виконанню, -
В свою чергу представник відповідача надав відзив на позов, згідно якого заперечує проти позову посилаючись на наступне. Пленум Верховного Суду України своєю Постановою №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" з подальшими змінами роз`яснив судам, що в справах щодо оспорювання виконавчого напису боржник може оспорити в позовному провадженні лише правильність вимог, зазначених у виконавчому написі. При безпідставності цих вимог суд скасовує виконавчий напис і відмовляє в задоволенні цих вимог, а у разі часткової їх обґрунтованості - постановляє рішення про скасування виконавчого напису і стягнення з боржника на користь кредитора дійсної суми боргу. Таким чином, предметом спору в даній справі є не дійсний розмір боргу позивача перед кредитором або відсутність такого, а дотримання нотаріусом діючого законодавства при вчиненні виконавчого напису, а такі порушення, навіть якби вони були допущені, не можуть бути підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач у своїй позовній заяві посилається виключно на формальні підстави та стверджує, що не погоджується із розміром заборгованості по кредиту. Однак, позивач не надає жодних доказів/обґрунтувань щодо повної або часткової відсутності заборгованості за кредитом. Також позивач в підтвердження своїх слів не надає контр-розрахунку заборгованості за кредитом. За таких обставин, представник відповідача вважає, що необхідно критично віднестися до голослівних тверджень позивача, так як вони не підкріплені жодними доказами. Позивач вважає, що при вчиненні виконавчого напису не було підтверджено безспірність заборгованості. Представник АТ «Альфа-Банк» категорично не погоджується з такою думкою, так як до нотаріуса було подано повний та виключний перелік документів, як того вимагає Закону України «Про нотаріат». Банком були виконані зазначені умови, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми неустойки та процентів, зазначених у виконавчому написі, не є безспірними. Так, нотаріусу, в якості додатків до заяви про вчинення виконавчого напису, були надані наступні документи: оригінал кредитного договору; виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення із відміткою стягувана про непогашених заборгованості; копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; реєстри поштових відправлень, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, довідка про відсутність спору на момент звернення із заявою про вчинення виконавчого напису. Отже, як вбачається із вищевказаного, стягувачем належним чином виконано вимоги законодавства щодо переліку документів, які в силу вказаних положень законодавства встановлюють безспірність заборгованості та на підставі яких вчиняється виконавчий напис. Також, слід зазначити, що за вказаними вище приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Позивач жодним чином не оскаржує сам розмір заборгованості, не наводить доказів відсутності заборгованості, чи її меншого розміру. Тобто будь-які підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відсутні, адже жодні цивільні права позивача вчиненням виконавчого напису не були порушені. На теперішній час, якщо особа не згодна із нотаріальною дією/нотаріальним актом, вона має право оскаржити цю нотаріальну дію/нотаріальний акт. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» у редакції Закону Украйни від 01.10.2008р. вже не містить такого способу захисту права, як визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Однак, позивач звернувся до суду не із позовом щодо оскарження нотаріальної дії щодо вчинення виконавчого напису, а саме із позовом про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.
Позивач у судове засідання не з`явився, проте надав письмову заяву згідно якої просить суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Наслідки задоволення позову йому зрозумілі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте надав клопотання згідно якого просить суд без його участі на підставі наявних доказів та матеріалів.
Приватний нотаріус Київськго міського нотаріального округу Хара Н.С. у судове засідання не з`явилась, проте надала клопотання згідно якого, просить суд розглядати справу за її відсутності з урахуванням фактичних відносин та постановити рішення згідно чинного законодавства, про результати розгляду справи повідомити її, надіславши копію рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зважаючи на ці обставини, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, про що 05.02.2021 року Орджонікідзевським міським судом постановлена відповідна ухвала.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.
Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Крім того, у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 р. у справі №6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і фактів подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржник згідно з Переліком №1172. Для правильного застосування положень ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перерити, установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.
Підставою для вчинення зазначеного виконавчого напису стала відповідна заява представника АТ «Альфа-Банк» від 04.09.2020 р. (а.с.44). Як зазначено в тексті заяви, до приватного нотаріуса були надані оригінал кредитного договору, виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості, строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, документи стягувача та представника стягувача за довіреністю.
Крім того, суд критично оцінює надане банком до нотаріусу копію письмового повідомлення про порушення основного зобов`язання, враховуючи відсутність доказів направлення та отримання зазначеного повідомлення позивачем по справі (а.с.48).
Ухвалою суду від 13.11.2018 р. заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково, зупинено дію постанови приватного виконавця Русецької О.О. у виконавчому провадженні №63359156 від 20.10.2020 р.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, враховуючи те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та АТ «Альфа Банк», не надано до суду документів, які відповідно вищенаведених норм законодавства є підставою для вчинення виконавчого напису, а саме: Кредитного договору №501012985 від 20.03.2018 р. з Додатком №1, відсутності у виписці з рахунка боржника вказівки на строк погашення суми заборгованості, письмового повідомлення про порушення основного зобов`язання, враховуючи відсутність доказів направлення та отримання письмового повідомлення про порушення основного зобов`язання позивачем по справі, відсутність первинних документів, оформлених у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», суд приходить до висновку про недотримання приватним нотаріусом встановленого порядку вчинення виконавчого напису.
З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 16 ЦК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Алфа-Банк», третя особа Приватний нотаріус Київськго міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким що не підлягає виконанню - задовольнити.
Відповідно до ч. 7, 8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Орджонікідзевського міського суду Ю. Б. Малашина