Провадження № 22-ц/4808/647/21
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Максюта
У Х В А Л А

18 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Бойчука І.В., Василишин Л.В.,

секретаря Максимів Ю.В.,

з участю представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Гори Н.Ю., представника позивача ОСОБА_2 адвоката Павликівської Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Гори Надії Юріївни про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчак Олег Володимирович, про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Гори Надії Юріївни на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Татаріновою О.А. 15 лютого 2021 року у м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, повний текст якого складено 23 лютого 2021 року,

в с т а н о в и в:

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2021 року позов задоволено. Визнано недійсним заповіт ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , посвідчений 08 травня 2018 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчаком Олегом Володимировичем та зареєстрований в реєстрі за № 675.Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 гривні 80 копійок (а.с.231-237, том 3).

Не погодившись з даним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 адвокат Гора Н.Ю. подала апеляційну скаргу та одночасно і клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, на вирішення якої просила поставити такі питання: чи страждав ОСОБА_3 на будь-який психічний розлад на момент складання заповіту 08.05.2018? Чи був здатний ОСОБА_3 за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту 08.05.2018?

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 червня 2021 року клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Гори Н.Ю. про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи відхилено. Призначено по справі додаткову посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи показання допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 дають підстави вважати, що на час підписання заповіту 08.05.2018 року ОСОБА_3 усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними?

За результатом проведеної експертизи судово-психіатричним експертом Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» Михайлів Н.П. 20 вересня 2021 року складено висновок № 196/2021, відповідно до якого показання допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не дають підстави вважати, що на час підписання заповіту 08.05.2018 року ОСОБА_3 усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними.

В процесі розгляду справи представник ОСОБА_1 адвокат Гора Н.Ю. вдруге подала клопотання про призначення у справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, на вирішення якої просила поставити питання: чи страждав ОСОБА_3 на будь-який психічний розлад на момент складання заповіту 08.05.2018? Чи був здатний ОСОБА_3 за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту 08.05.2018?

Клопотання мотивовано тим, що нею ставилося питання про призначення саме повторної експертизи, яке ґрунтувалося не лише на неповноті висновку експерта через неврахування показань свідків, але і на його необґрунтованості. На її думку, показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є послідовними, вартими довіри, не містять будь-яких спотворень або приховування фактів. Експерт висловила сумнів щодо «задовільного психоемоційного стану» ОСОБА_3 . Однак, експертне значення має не будь-який психічний розлад і не «незадовільний психоемоційний стан» (який не оспорюється стороною відповідача), а має лише тяжкий психічний розлад, який позбавляє особу здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Зазначає, що як і у висновку основної експертизи від 30.12.2019, експерт стверджує, що 05.05.2018 у ОСОБА_3 мав місце стан оглушеної свідомості. Таке твердження базується тільки на змісті карти виїзду швидкої допомоги, яка містить виправлення. Наголошує, що при проведенні додаткової експертизи експерт могла об`єктивно дослідити карту виїзду, але не скористалася такою можливістю. Вважає, що вказані у висновку міркування експерта не стосуються клінічних фактів і жодним чином не доводять наявності у ОСОБА_3 тяжкого психічного розладу. Більше того, показання свідків при їх аналізі можуть оцінюватися експертом у тій мірі, в якій вони відображають психічний стан підекспертного. Вважає, що експерт піддала показання свідків психологізації та власній інтерпретації зі спотворенням їх змісту, що є недопустимим при проведенні ПСЕ. Також вважає, що висновок експерта не містить даних, які саме, якого свідка пояснення суперечать даним медичної документації.

Вважає, що висновок додаткової експертизи не усунув, а посилив сумніви у правильності експертизи, став додатковим доказом його необґрунтованості та суперечливості іншим матеріалам справи. З огляду на наведене, задля забезпечення правильності висновку експерта є необхідність у проведенні повторної експертизи в даній справі. Просить призначити у справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити такі питання: чи страждав ОСОБА_3 на будь-яких психічний розлад на момент складання заповіту 08.05.2018? Чи був здатний ОСОБА_3 за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту 08.05.2018? Проведення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи просить доручити експертам Комунального закладу Львівуської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».

Вислухавши думку учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Повторна експертиза може бути призначена судом згідно статті 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності. При цьому вона доручається іншому експертові (експертам).

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» судам роз`яснено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.

Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

Таким чином, згідно аналізу наведених норм, повторна судова експертиза призначається лише у разі обґрунтованих сумнівів у правильності висновку експерта та порушень у її проведенні.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №305/219 від 30.12.2019 року, складеного судово-психіатричним експертом вищої кваліфікаційної категорії 2-го кваліфікаційного класу (свідоцтво №97 дійсне до 18.02.2024 року) КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» ОСОБА_7 встановлено, що підекспертний ОСОБА_3 станом на 08 травня 2018 року страждав психічним розладом - органічним розладом особистості і поведінки, зумовленим дисфункцією головного мозку у формі глибокої астенії, що згідно МКХ-10, Р07.8., не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними на час складання заповіту 08 травня 2018 року. Чи вживання хворим призначених медикаментів (зокрема таблеток морфіну та трамадолу) впливало на психічний стан ОСОБА_3 в період з 04.05.2018 року по 10.05.2018 року, визначити не вдається а.с.220-227, том 2).

Зі змісту висновку судово-психіатричного експерта №196/2021 від 20 вересня 2021 року вбачається, що експертом дано однозначну і конкретну відповідь на поставлене судом запитання; експертиза проведена атестованим судовим експертом, попередженим про кримінальну відповідальність, на підставі дослідження наданих показань допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , відібраних у судовому засіданні (а.с.136-147, том 4).

Згідно пункту 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (далі Інструкція) повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Також заявлене клопотання не містить належних доводів щодо неповноти, неясності чи необґрунтованості висновку експерта Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» Михайлів Н.П. від 20 вересня 2021 року № 196/2021.

Аналогічно представником ОСОБА_1 не надано належних, достовірних доказів того, що висновок експертизи виготовлений з порушенням норм законодавства, і не дають підстав для висновку про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи в суді апеляційної інстанції.

Не містить клопотання про призначення повторної експертизи також обґрунтування того, яким саме іншим матеріалам справи суперечить висновок експертизи.

З огляду на викладене, підстави для призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи відсутні. А тому колегія суддів вважає, що клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає.

Посилання апелянта на думку іншого фахівця у галузі психіатрії, науковця ОСОБА_8 , не дають підстав для визнання цього висновку експерта необґрунтованим і таким, що суперечить матеріалам справи, оскільки у статті описаний в загальному науковий підхід до визначення психічного здоров`я особи і в залежності від конкретної ситуації у цій справі, цей підхід застосований.

Окрім того, при вирішенні вказаного питання слід враховувати, що розумність строків розгляду справи згідно зі статтею 2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Керуючись ст. ст. 103, 113, 259, 268, 381 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відхилити клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Гори Надії Юріївни про призначення у справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Судді: І.О. Максюта

І.В.Бойчук

Л.В. Василишин

Повний текст ухвали складено 02 грудня 2021 року.