Ухвала

01 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 569/13458/19

провадження № 61-19305ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства «Корець Гранітний» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 квітня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року у справі за позовом Приватного підприємства «Корець Гранітний» до ОСОБА_1 про визнання права власності на транспортні засоби,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року Приватне підприємство «Корець Гранітний» (далі - ПП «Корець Гранітний») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на транспортні засоби.

В обґрунтування позову зазначало, що одноосібним власником ПП «Корець Гранітний» ОСОБА_1 прийнято рішення власника № 01/11 від 21 лютого 2011 року про збільшення статутного капіталу підприємства за рахунок майнового внеску власника приватного підприємства, що складається з наступного майна:

- вантажний сідловий тягач, марки МАЗ, модель 64229, 1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 40 000,00 грн;

- напівпричіп автоморозмішувач, марки SEMI-Trailer, модель Concrete, 1990 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 20 000,00 грн;

- вантажний бетонорозмішувач, марки Камаз, модель 5320, 1993 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , вартістю 46 000,00 грн;

- вантажний бетонорозмішувач, марки Камаз, модель 54112, 1987 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , вартістю 35 000,00 грн;

- вантажний бетонорозмішувач, марки Камаз, модель 53229, 1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5 , вартістю 40 000,00 грн.

Згідно договору купівлі-продажу корпоративних прав в статутному фонді (капіталі) від 01 березня 2011 року ОСОБА_1 продала належні їй на праві власності корпоративні права в статутному фонді ПП «Корець Гранітний» ОСОБА_2 .

Відповідно до підпункту 1.1 договору купівлі-продажу корпоративних прав у статутному фонді (капіталі) продавець продає 100% від належних їй на праві власності корпоративних прав в статутному фонді ПП «Корець Гранітний», а покупець зобов`язується сплати продавцю вартість і прийняти їх у власність.

Зазначало, що станом на день укладення договору купівлі-продажу корпоративних прав в статутному фонді (капіталі) від 01 березня 2011 року вищезазначені транспортні засоби належали на праві власності ОСОБА_1 та входили до статутного фонду «ПП «Корець Гранітний».

Згідно інформації, розміщеній у Єдиному державному реєстрі Міністерства внутрішніх справ (далі - МВС), транспортні засоби зняті з обліку у зв`язку вибраковкою за заявою ОСОБА_1 , свідоцтва про реєстрацію знищені, транспортні засоби вважаються такими, що не зареєстровані в Єдиному державному реєстрі МВС і не можуть бути допущені до участі в дорожньому русі.

Ураховуючи викладене, заявник просив суд визнати за ним право власності на транспортні засоби:

- автомобіль марки «Камаз», модель 53229, 1992 року випуску, номер шасі (рами) НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_5 ;

- автомобіль марки «МАЗ», модель 64229, 1992 року випуску, номер шасі (рами) НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_8 ;

- напівпричіп GENERAL TRAILERS TRAILOR, 1990 року випуску, номер шасі (рами) НОМЕР_9 , державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- автомобіль марки «Камаз», модель 5320, 1993 року випуску, номер шасі (рами) НОМЕР_10 , державний номерний знак НОМЕР_3 ;

- автомобіль марки «Камаз», модель 54112, 1987 року випуску, номер шасі (рами) НОМЕР_11 , державний номерний знак НОМЕР_4 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року, у задоволенні позову ПП «Корець Гранітний» відмовлено.

Суди, відмовляючи у задоволенні позову ПП «Корець Гранітний», виходили з того, що спірні транспортні засоби у власність позивача не переходили, на час спору зняті з обліку у зв`язку з вибраковкою, свідоцтво про їх реєстрацію знищені, тобто майно з ідентифікаційними та державними номерами, на яке позивач просить визнати право власності, відсутнє.

26 листопада 2021 року ПП «Корець Гранітний» звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 квітня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Предметом позову у цій справі є визнання права власності на транспортні засоби, тобто позов носить майновий характер, а тому із урахуванням вартості спірного майна ціна позову у цій справі становить 181 000,00 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (227 000,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Касаційна скарга містить посилання на те, що рішення у цій малозначній справі оскаржуються до суду касаційної інстанції на підставі підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Щодо доводів заявника про те, що справа становить значний суспільний інтерес та має для нього виняткове значення, Верховний Суд зазначає, що поняття значного суспільного інтересу та винятковості справи є оціночним та потребує належного обґрунтування. Заявник не навів переконливих доводів та не надав відповідних доказів, які б свідчили про те, що справа становить значний суспільний інтерес та має для нього виняткове значення, а сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі не дає підстав для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у цій справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень про відмову у відкритті касаційного провадження.

Оскільки, касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, та судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства «Корець Гранітний» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 квітня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року у справі за позовом Приватного підприємства «Корець

Гранітний» до ОСОБА_1 про визнання права власності на транспортні засоби відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков Г. І. Усик