КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/1023/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/12449/20

03 лютого 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Заришняк Г.М.

- Олійника В.І.

при секретарі - Климчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Васильєва Павла Сергійовича на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року, постановлену під головуванням судді Катющенко В.П., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, в особі правонаступника Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність начальника Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 09.07.2020 р. про зняття арешту з майна боржника у ВП № 45264600;

- визнати протиправною бездіяльність начальника Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо не скасування обтяження нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 7573293 (спеціальний розділ) дата та час державної реєстрації 05.11.2014 11:29:09, накладений згідно постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, серія та номер: 45264600, виданий 03.11.2014, видавник: Ясюкевич Олексій Валерійович, Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Дніпропетровська обл.;

- зобов`язати начальника Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області скасувати обтяження нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 7573293 (спеціальний розділ) дата та час державної реєстрації 05.11.2014 11:29:09, накладений згідно до постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, серія та номер: 45264600, виданий 03.11.2014, видавник: Ясюкевич Олексій Валерійович, Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Дніпропетровська обл.

На обґрунтування вимог скарги зазначає, що 03.11.2014 р. державним виконавцем Жовтневого ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Ясюкевич В.О. було відкрито виконавче провадження № 45264600 на підставі виконавчого листа № 755/10294/14, виданого 09.07.2014 Дніпровським районним судом м. Києва.

Цього ж дня державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на ім`я заявника, ОСОБА_1 , внесено обтяження нерухомого майна за реєстраційним номером 7573293 (спеціальний розділ) дата та час державної реєстрації 05.11.2014 11:29:09, накладений згідно постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, серія та номер: 45264600, виданий 03.11.2014, видавник: Ясюкевич Олексій Валерійович, Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Дніпропетровська обл.

29.06.2016року була прийнята постанова про повернення виконавчого документу стягувачу та в подальшому виконавчий лист до виконання не пред`являвся.

01.07.2020 року Київський апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 по справі № 755/10294/14 визнав таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 09.07.2014 Дніпровським районним судом м. Києва по вказаній справі.

16.07.2020 року заявник направив по пошті до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заяву про зняття арешту з майна боржника у ВП № 45264600.

На час звернення до суду зі скаргою відповідь на заяву заявник не отримав, спірний арешт не знятий. Жодної постанови або іншого документу з виконавчої служби заявник не отримав.

Посилаючись на наведене, скаржник просив задовольнити вимоги скарги.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник скаржника подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року та задовольнити скаргу ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що заява про зняття арешту з майна боржника у ВП № 45264600 датована датою 16.07.2020 року, і у скарзі до суду боржником було допущено описку у її прохальній частині пункту 1, та помилково вказано дату 09.07.2020 року, а тому суд формально вказав про те, що з матеріалів долучених заявником до скарги не можливо встановити з якими саме вимогами останній звертався до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою від 09 липня 2020 року та взагалі чи таке звернення мало місце.

Вказував на те, що Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області є правонаступником Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується кодом , який є унікальним.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Васильєв П.С. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення представника скаржника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження викладених у скарзі обставин, тому скарга на бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби є необгрунтованою, що є підставою для відмови у її задоволенні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Як убачається з матеріалів справи, за заявою ПАТ «Укрсоцбанк», постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Ясюкевич О.В., від 03.11.2014 р. було відкрито виконавче провадження № 45264600 щодо примусового виконання виконавчого листа № 755/10294/14-ц виданого 09.07.2014 р. Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 1 592 100,69 грн.

Цього ж дня державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Ясюкевич О.В., в межах виконавчого провадження № 45264600 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Ясюкевич О.В., від 29.02.2016 р. у виконавчому провадженні № 45264600 виконавчий документ № 755/10294/14-ц виданий 09.07.2014 р. Дніпровським районним судом м. Києва повернуто стягувачу, з тих підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 47, Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Київського апеляційного суду від 01 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09 січня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення яким виконавчий лист виданий 09 липня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва по справі 755/10294/14-ц визнано таким, що не підлягає виконанню, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 420 грн. 40 коп.

17 липня 2020 р. заявником, ОСОБА_1 , направлено до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заяву від 16 липня 2020 року про зняття арешту з майна боржника у ВП № 45264600, що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення до цінного листа.

У заяві, ОСОБА_1 просить начальника вказаного відділу зняти (скасувати) арешт (обтяження) з боржника, ОСОБА_1 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження нерухомого майна за реєстраційним номером 7573293 (спеціальний розділ) дата та час державної реєстрації 05.11.2014 11:29:09, накладений згідно до постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, серія та номер: 45264600, виданий 03.11.2014, видавник: Ясюкевич Олексій Валерійович, Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Дніпропетровська обл.; про наслідки розгляду заяви повідомити письмово.

За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта 05.11.2014 11:29:09 проведено державну реєстрацію обтяження нерухомого майна за реєстраційним номером 7573293 (спеціальний розділ), на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45264600, виданий 03.11.2014, видавник: Ясюкевич Олексій Валерійович, Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Дніпропетровська обл.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

За приписами ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 12 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Так, звертаючись до суду із скаргою, заявник просить суд визнати неправомірною бездіяльність начальника Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 09.07.2020 р. про зняття арешту з майна боржника у ВП № 45264600, в той же час копію самої заяви до скарги не долучив.

Як вбачається з матеріалів справи, у ній наявна копія заяви яка датована 16.07.2020 року.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, щоз матеріалів долучених заявником до скарги не можливо встановити з якими саме вимогами останній звертався до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою від 09 липня 2020 року та взагалі чи таке звернення мало місце.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд формально вказав про те, що з матеріалів долучених заявником до скарги не можливо встановити з якими саме вимогами останній звертався до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою від 09 липня 2020 року та взагалі чи таке звернення мало місце, колегія суддів відхиляє, оскільки саме заявник повинен викласти вимоги скарги так, щоб суд з урахуванням доказів, наявних в матеріалах справи, міг дійти безперечного висновку, про наявність підстав для її задоволення.

Крім того, суд обгрунтовано послався на те, що заявляючи вимоги до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо скасування обтяження нерухомого майна, заявник зазначає, що вказаний відділ державної виконавчої служби є правонаступником Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Дніпропетровська обл., який постановою від 03.11.2014 р. наклав арешт на майно заявника, заявник будь-яких належних та допустимих доказів щодо правонаступництва Соборним відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області усіх прав та обов`язків Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Дніпропетровська обл., до матеріалів скарги не долучив.

Заявник чи його представник в судові засідання, призначені на 14 вересня 2020 року, 16 жовтня 2020 року, 12 листопада 2020 року не з'являлися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належно.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

Відтак, суд першої інстанції в межах доводів та вимог скарги розглянув справу, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, які були долучені заявником до скарги.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги.

Відмова судом у задоволенні скарги із зазначених підстав не позбавляє скаржника повторно звернутися до суду із скаргою на бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби із зазначенням належних правових підстав та наданням необхідних доказів на підтвердження законності та обґрунтованості вимог скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Васильєва Павла Сергійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2021 року.

Головуючий: Судді: