Ухвала

02 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 695/2231/20

провадження № 61-8182св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 січня 2021 року, додаткову ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 січня 2021 року в складі судді Середи Л. В., та постанову Черкаського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року в складі колегії суддів: Карпенко О. В., Василенко Л. І., Нерушак Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

12 січня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Міщенко С. В. звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, у якій просив до вступу в законну силу рішення суду в цій справі застосувати захід забезпечення позову шляхом накладення арешту

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області

від 13 січня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено.

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, до вступу в законну силу рішення суду у справі:

- накладено арешт на автомобіль марки «VOLVO V 60» 2012 року випуску, (універсал-В він-код НОМЕР_1 , державний номерний знак

НОМЕР_2 , заборонивши ОСОБА_2 та ОСОБА_3 його відчуження чи передачу третім особам будь-яким можливим способом, а також заборонено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чи будь-яким іншим особам, експлуатацію вказаного автомобіля, з поміщенням його у гараж за адресою реєстрації місця проживання ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , а також заборонено державним реєстраторам та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам вчиняти будь-які реєстраційні дії з приводу реєстрації права власності щодо зазначеного автомобіля;

- накладено арешт на належний ОСОБА_2 згідно з договором купівлі-продажу від 12 лютого 2011 року будинок, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :07:003:0077 за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши ОСОБА_2 відчуження даного нерухомого майна будь-яким можливим способом, а також заборонено державним реєстраторам (чи іншим уповноваженим особам) вчиняти будь-які реєстраційні дії з приводу реєстрації права власності (користування) щодо зазначеного майна;

- накладено арешт на належну ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером :07:003:0077, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на якій розташований будинок належний ОСОБА_2 згідно з договором купівлі-продажу від 12 лютого 2011 року, заборонивши ОСОБА_2 відчуження даного нерухомого майна будь-яким можливим способом, а також заборонено державним реєстраторам (чи іншим уповноваженим особам) вчиняти будь-які реєстраційні дії з приводу реєстрації права власності (користування) щодо зазначеного майна.

Додатковою ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 січня 2021 року резолютивну частину ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 січня 2021 року викладено в новій редакції із зазначенням персональних даних та відомостей щодо місця проживання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Постановою Черкаського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвала Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 січня 2021 року та додаткова ухвала Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 січня 2021 року - залишені без змін.

13 травня 2021 року ОСОБА_3 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 січня 2021 року, додаткову ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 січня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині накладення арешту на автомобіль, заборони його експлуатації та поміщення у гараж, і постановити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 02 червня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У червні 2021 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 січня 2021 року, додаткову ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 січня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року призначити до судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук