Справа 537/3495/20
Провадження № 2/524/2567/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участі секретаря судового засідання Булаєнко С.М., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 , представника відповідача - Гонтаря В.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького фахового коледжу транспортної інфраструктури та технологій про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 13144,49 грн, середнього заробітку з 01.10.2019 до дня постановлення рішення по справі в сумі 167725,73 грн, грошової винагороди за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків за 2018 рік в сумі 5286 грн, грошової допомоги на оздоровлення за 2018 рік сумі 5286 грн, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 30.09.2019 він звільнився з посади заступника директора з навчально-виховної роботи Кременчуцького фахового коледжу транспортної інфраструктури та технологій на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Починаючи з дня звільнення і до дати подання позовної заяви відповідач не провів повний розрахунок та не сплатив всі належні йому компенсаційні виплати, а саме 136,17 годин навчальної роботи за 2018-2019 навчальний рік, а також не виплатив допомогу на оздоровлення за 2018 рік та щорічну грошову винагороду за сумлінну працю, що є порушенням ч.1 ст.47, ч.1 ст.116 КЗпП України. Він неодноразово усно звертався до бухгалтера по заробітній платі та головного бухгалтера коледжу та письмово до керівника коледжу, однак відповідний розрахунок не було проведено.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Позивач просив врахувати, що виконане ним педнавантаження в період з 2018-2019 склало 419,09 годин, а відповідачем проведено виплату за 282,92 годин. Вказав, що на час його роботи Положення про надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам Державного вищого навчального закладу «Кременчуцький коледж транспортної інфраструктури» фізично не існувало та будь-яких посилань у Колективному договорі на відповідний додаток у вигляді Положення не було.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

В своєму відзиві відповідач зазначив, що проти задоволення позову заперечує. Вказав, що Управлінням Держпраці України у Полтавській області було проведено перевірку за звернення позивача та встановлено відсутність порушення його прав, оскільки розрахунок із позивачем було проведено повністю. Зазначив, що оскільки позивач в період з 05.07.2018 по 14.01.2019 був відсутній на роботі через тимчасову непрацездатність у зв`язку із хворобою, на підставі п.4.2. Положення про надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам Державного вищого навчального закладу «Кременчуцький коледж транспортної інфраструктури» його обґрунтовано не було включено до наказу №88/ОД від 11.12.2018 на виплату грошової винагороди педагогічним працівникам коледжу за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків. Згідно заяви позивача йому було надано частину щорічної основної відпустки з 08.04.2019 по 19.04.2019 тривалістю 12 календарних днів. В заяві виплата допомоги на оздоровлення при наданні частини щорічної основної відпустки не обумовлена. В запереченнях відповідач вказав, що фактичне навантаження позивачу було зменшено наказами до 282,92 годи через невідпрацювання позивачем 193 календарних днів. Вказані накази є чинними, а тому відповідач вважає, що позивач не має права вимагати оплати годин, які він не відпрацював.

В судовому засіданні представник відповідача вказав, що позивачем помилково ототожнюється поняття «встановлені» та «відпрацьовані» години, оскільки з урахуванням перебування позивача на лікарняному, він не міг відпрацювати встановлені йому години. Зазначив, що накази про зменшення педнавантаження складались безпосередньо позивачем, а тому його прізвище в них відсутнє. Однак, просив врахувати, що нарахування та виплата коштів була проведена, в тому числі, на підставі табелю обліку робочого часу за фактично відпрацьовані години.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ

23.04.2021 справу прийнято до провадження.

26.07.2021 судом було частково задоволено клопотання про виклик свідків та клопотання про витребування доказів.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

В період з 01.09.2002 по 30.09.2019 ОСОБА_1 працював в Кременчуцькому фаховому коледжі транспортної інфраструктури та технологій(попередні назви Кременчуцький технікум залізничного транспорту, Державний вищий навчальний заклад «Кременчуцький коледж транспортної інфраструктури»). Вказана обставина підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 .

За період 2018-2019 навчальний рік позивачу було видано 419,09 годин з них: 89,78 - заочне відділення, 329,26 - денне відділення. Вказане підтверджується копією витягу з довідки про кількість виданих годин викладачами Кременчуцького коледжу транспортної інфраструктури за 2018-2019 навчальний рік згідно наказу №57/ОД від 27.08.2018.

НОРМИ ПРАВА

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також визначає компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти регулюються Законом України «Про освіту» від 05.09.2017 № 2145-VIII(далі - Закон від 05.09.2017 № 2145-VIII).

Зокрема, в ст.57 Закону від 05.09.2017 № 2145-VIII держава забезпечує педагогічним і науково-педагогічним працівникам виплату педагогічним працівникам щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання покладених на них обов`язків; виплату педагогічним і науково-педагогічним працівникам допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки.

Відповідно до ст.60 Закону від 05.09.2017 № 2145-VIII робочий час педагогічного працівника включає час виконання ним навчальної, виховної, методичної, організаційної роботи та іншої педагогічної діяльності, передбаченої трудовим договором. Робочий час науково-педагогічного працівника включає час виконання ним навчальної, методичної, наукової, організаційної роботи. Конкретний перелік та обсяг видів робіт педагогічного і науково-педагогічного працівника встановлюються трудовим договором відповідно до законодавства. Норми педагогічного (навчального) навантаження педагогічних (науково-педагогічних) працівників на одну ставку встановлюються спеціальними законами. Засновник або уповноважений ним орган, керівники закладів освіти та їх структурних підрозділів не мають права вимагати від педагогічних і науково-педагогічних працівників виконання роботи, не передбаченої трудовим договором.

Державні гарантії права на відпустки працівників, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи встановлюються Законом України «Про відпустки» від 15.11.1996 № 504/96-ВР(далі Закон № 504/96-ВР від 15.11.1996)

В ч. 6 ст. 6 Закону № 504/96-ВР від 15.11.1996 керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам надається щорічна основна відпустка тривалістю до 56 календарних днів у порядку, затверджуваному Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року № 346.

В п.1 Порядку зазначено, що право на щорічну основну відпустку мають керівні працівники навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічні, науково-педагогічні працівники та наукові працівники, які перебувають у трудових відносинах з установами, організаціями, підприємствами (далі - установи) незалежно від форм власності та їх галузевої належності.

Згідно із п.2, 6 Порядку за другий та наступні роки роботи відпустка надається згідно з графіками, які затверджуються власником установи або уповноваженим ним органом за погодженням з профспілковим чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Керівним, педагогічним, науковим і науково-педагогічним працівникам навчальних закладів та навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів щорічна основна відпустка повної тривалості, визначеної в додатку до цього Порядку, у перший та наступні роки надається у період літніх канікул незалежно від часу прийняття їх на роботу. Графік надання відпусток педагогічним працівникам складається з урахуванням можливості проведення регулярних консультацій для учнів, складання іспитів якими перенесено на осінь. У разі звільнення керівних працівників навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічних, науково-педагогічних працівників та наукових працівники їм виплачується грошова компенсація за всі не використані ними дні щорічної основної відпустки.

В п.63, 79 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15.04.93 N 102 за погодженням з Мінпраці, ЦК профспілки працівників освіти і науки України, Мінфіном визначено, що оплата праці педагогічних працівників установ і закладів освіти провадиться виходячи із встановлених ставок заробітної плати (посадових окладів) з урахуванням підвищень, фактичного обсягу педагогічної роботи, доплат та надбавок. Навчальне навантаження між вчителями, викладачами та іншими педагогічними працівниками розподіляється керівником установи за погодженням з профспілковим комітетом залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності відповідних педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склались у закладі.* Обсяг навчальної та іншої педагогічної роботи, яку може виконувати педагогічний працівник за основним місцем роботи, граничними розмірами не обмежується. Навчальне навантаження викладачам вищих навчальних закладів I-II рівнів акредитації та професійно-технічних навчальних закладів визначається один раз на рік до початку навчального року. У випадках, коли викладачі відповідно до діючого законодавства або з незалежних від них причин звільняються від навчальних занять (відпустка, відрядження, тимчасова непрацездатність, відволікання учнів на сільгоспроботи, зимові канікули тощо), встановлений їм обсяг річного навантаження зменшується на 1/10 частину за кожний повний місяць відсутності на роботі або відсутності занять із зазначених причин (за неповний місяць -виходячи з відповідної кількості робочих днів).

Порядок надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної форми власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2000 р. N 898(далі - Порядок N 898)

В п.2,3,4 Порядку N 898 визначено, що щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам надається за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків за умови досягнення ними успіхів у вихованні дітей, навчанні, вихованні, професійній підготовці учнівської та студентської молоді, методичному забезпеченні, відсутність порушень виконавчої і трудової дисципліни та здійснюється в межах загальних коштів, передбачених кошторисом навчального закладу чи методичної установи на оплату праці. Щорічна грошова винагорода за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків надається відповідно до положення, яке затверджується керівником навчального закладу чи методичної установи за погодженням з профспілковим комітетом і може включати в себе додаткові критерії, крім визначених у пункті 2 цього Порядку, з урахуванням специфіки навчального закладу чи методичної установи. Щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам видається на підставі наказу керівника навчального закладу чи методичної установи, а керівникам - за погодженням з організацією вищого рівня.

При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору (ст.116, 117 КЗпП України)

ОЦІНКА СУДУ

Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 13144,49 грн.

Суд приймає до уваги посилання позивача на те, що на 2018-2019 навчальний рік йому було встановлено педагогічне навантаження в 419,09 годин.

Вказана обставина також підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи та фактично не оспорювалась відповідачем. Разом із тим, надана позивачем копія довідки за вих. 162/02-24 від 13.03.2020 підтверджує те, що за 2018-2019 навчальний рік позивач перебував на лікарняному 135 днів(з 30.08.2018 по 14.01.2019)(а.с.46).

У зв`язку із викладеним, суд приймає до уваги посилання представника на те, що позивач фактично не відпрацював години, встановлені на початку навчального року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила про те, що вона працює бухгалтером в Кременчуцькому фаховому коледжі транспортної інфраструктури та технологій. Свідок зазначила, що оплата праці педагогічних працівників коледжу проводиться на підставі наказів директора, табелів обліку робочого часу. Нарахування оплати праці здійснюється за допомогою програмного забезпечення.

Крім того, суд враховує норми Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, за змістом якої у разі звільнення педагогічного працівника від проведення навчальних занять з незалежних від нього причин, підлягає зменшенню і обсяг річного навантаження.

Отже, враховуючи те, що позивач перебував на лікарняному, обсяг річного навантаження, який був встановлений на початку навчального року, підлягав зменшенню, а відтак суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що оплата праці мала бути проведена за всі години, які були встановлені йому на початку навчального року.

Доказів, які б підтверджували те, що позивачем було відпрацьовано більше ніж 282,92 години суду надано не було.

З огляду на вказане суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 13144,49 грн задоволенню не підлягає.

Щодо вимог позивача про стягнення грошової винагороди за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків за 2018 рік

Суд повторює, що за змістом Порядку N 898 щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам надається: 1) за сумлінну працю; 2) зразкове виконання службових обов`язків за умови досягнення ними успіхів у вихованні дітей, навчанні, вихованні, професійній підготовці учнівської та студентської молоді, методичному забезпеченні; 3) відсутність порушень виконавчої і трудової дисципліни.

Отже, вказана винагорода не є основною виплатою на виплачується з урахування наведених вище критеріїв. Крім того, локальними актами можуть бути встановлені і додаткові критерії для отримання вказаної винагороди.

Так, згідно із положенням про надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам Державного вищого навчального закладу «Кременчуцький коледж транспортної інфраструктури» встановлено обмеження щодо надання щорічної грошової винагороди якщо протягом року сукупна кількість днів тимчасової непрацездатності перевищує 120 календарних днів.

Суд приймає до уваги посилання позивача та його представника на те, що вказане положення затверджено не тією особою, яка за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань мала повноваження на вчинення дії від імені юридичної особи.

Разом із тим, суд вважає, що в розумінні положень законодавства, що регулює питання нарахування та виплати вказаної грошової винагороди в зв`язку із положеннями ч.1 ст.81 ЦПК України, позивач, як особа, яка вважає, що має право на отримання щорічної грошової винагороди, мав довести суду, що в 2018 році він повністю відповідав критеріям, визначеним в Порядку N 898.

За відсутності наведених доказів, суд вважає, що позивачем не було доведено те, що відповідно до Порядку N 898 в 2018 році він мав право на отримання щорічної грошової винагороди за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків.

На переконання суду, встановлення додаткових критеріїв(умов) в Положенні від 29.11.2018 не має вирішального значення, за відсутності доказів, які б підтверджували сумлінну працю та зразкове виконання обов`язків.

Отже, вимога позивача про стягнення грошової винагороди за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків за 2018 рік задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги позивача про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення за 2018 рік.

Так, Законом від 05.09.2017 № 2145-VIII встановлено гарантію щодо надання педагогічним працівникам допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки.

Отже, головною умовою надання педагогічним працівникам допомоги на оздоровлення є надання щорічної відпустки.

Згідно довідки за вих. 163/02-24 від 13.03.2020(а.с.47) з 01.01.2018 по 31.12.2018 щорічна основна відпустка ОСОБА_1 не надавалась у зв`язку із відсутністю особистих заяв про надання відпустки.

Відтак, за відсутності заяви позивача про надання йому щорічної відпустки, не проведення відповідачем виплати матеріальної допомоги на оздоровлення за 2018 рік суд вважає правомірним.

Суд відзначає, що позивачем не було надано доказів, які б підтверджували те, що в 2018 році він подавав заяви про надання йому щорічної відпустки та виплату матеріальної допомоги на оздоровлення.

З оглядну на відсутність таких доказів, суд вважає, що вимога позивача про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення за 2018 рік не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення середнього заробітку.

Згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

З огляду на те, що в прохальній частині уточненої позовної заяви позивачем не було визначено про правові підстави стягнення середнього заробітку, однак застосовуючи наведений принцип та з`ясувавши обставини справи, суд вважає за можливе уточнити, що в позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Отже, за змістом ст.177 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум, власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Враховуючи те, що судом не було встановлено порушень відповідачем вимог законодавства щодо виплати позивачу при звільненні всіх належних йому сум, вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволенню також не підлягає.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кременчуцького фахового коледжу транспортної інфраструктури та технологій про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку, грошової винагороди за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків за 2018 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2018 рік - залишити без задоволення.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.11.2021

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ