ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року

м.Суми

Справа №589/1380/20

Номер провадження 22-ц/816/168/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Укртелеком»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Вербицького Віктора Михайловича на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 жовтня 2020 року в складі судді Литвинко Т.В., ухваленого у м. Шостка, повний текст якого складено 10 листопада 2020 року, -

в с т а н о в и в :

08 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі ПАТ «Укртелеком») про визнання незаконною бездіяльності та дій щодо розгляду заяви та не відновлення лінії радіомовлення з 01 січня 2019 року; виставлення абонентської плати за цей час; зобов`язання полагодити лінію проводового радіо; зобов`язати перерахувати на рахунок споживача послуг радіомовлення розмір абонентської плати за три місяці як санкцію за незаконні дії та скасувати незаконно нараховані кошти за послуги, які відповідач не надавав; стягнути 10000 грн моральної шкоди.

Вимоги позову мотивовано тим, що з січня 2019 року послуги радіомовлення заявник не отримує через обрив проводів мережі. На неодноразові звернення із заявами про відновлення радіомовлення відповідач відповіді не надавав, послугу не відновив, однак продовжував нараховувати заборгованість. Зазначається, що заявник є особою похилого віку і тяжко страждає через відсутність можливості отримувати інформацію.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ПАТ «Укртелеком» відновити надання послуги проводового радіомовлення споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Стягнуто з ПАТ «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000 грн, в іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Укртелеком» на користь держави судовий збір у розмірі 1008,96 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Вербицький В.М. просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання незаконними дій щодо нарахування плати за ненадані послуги радіомовлення, припинення послуг радіомовлення та розірвання договору, визнання незаконною бездіяльності щодо не відновлення лінії радіомовлення з 01 січня 2019 року, стягнення штрафу у розмірі 33,67 грн та 8000 грн моральної шкоди.

У скарзі зазначається, що після ухвалення судового рішення відповідач 20 листопада 2020 року відновив лінію радіомовлення. На думку представника позивача, суд мав визнати незаконними дії та бездіяльність відповідача, оскільки позивачем доведено ненадання послуг радіомовлення. Не погоджується заявник і з відмовою у стягненні з відповідача штрафу, оскільки, за відсутності розрахунку суми штрафу, суд мав самостійно його здійснити. Вважає, що суд помилився, стягнувши лише 2000 грн моральної шкоди, неповно оцінивши рівень страждань позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Укртелеком» просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вказує, що у зв`язку з обривом лінії радіомовлення з 16 січня 2019 року до 19 червня 2019 року позивачу було проведено коригування виставлених нарахувань по оплаті послуг, а з 20 червня 2019 року пошкодження були усунуті, тому нарахування абонплати проводилось згідно з тарифом. Крім того, позивачу 24 березня 2020 року відключено радіомовлення через заборгованість. Зазначає, що заяву позивача про пошкодження телекомунікаційної мережі та неотримання послуг радіомовлення від 30 жовтня 2019 року відповідач не отримував. Таким чином, звернень щодо неотримання послуг за період з 18 травня 2019 року по 28 березня 2020 року відповідач від позивача не отримував. Стосовно вимог про стягнення моральної шкоди заявник вважає, що позивач не довів факт заподіяння йому такої шкоди. На думку відповідача, рішення суду в частині відмови у стягненні штрафу є законним, оскільки дійсно розрахунку штрафу позивач в суді першої інстанції не надав, а розрахунок, який міститься в апеляційній скарзі не може бути прийнятий судом як доказ. Звертається увага апеляційного суду на те, що відповідач рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання відновити послугу радіомовлення та стягнення на користь позивача 2000 грн моральної шкоди в апеляційному порядку не оскаржив та виконав добровільно. Крім того, позивачу виконано перерахунок заборгованості з абонплати і станом на грудень 2020 року борг з абонплати відсутній.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представників відповідача адвоката Коротенко М.М., юрисконсульта ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є споживачем послуг радіомовлення за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 4).

Сторонами визнано, що з січня 2019 року позивачу не надавались послуги радіомовлення через пошкодження радіомережі, зокрема, звернення позивача фіксувались відповідачем в електронному вигляді (а.с. 18, 20).

У червні 2019 року відповідачем було здійснено перерахунок абонплати на користь абонента, а саме зменшено ОСОБА_1 нарахування абонплати за період з січня по травень 2019 року на загальну суму 129,75 грн (а.с. 24).

Судом також встановлено, що доводи відповідача про усунення пошкоджень радіомережі 20 червня 2019 року не знайшли свого підтвердження в суді першої інстанції, як і не доведено того, що радіоточка позивача працювала після відновлення по березень 2020 року, тобто до моменту відключення через заборгованість з абонплати.

Про непрацююче радіо станом на день звернення ОСОБА_1 повідомив листом від 30 жовтня 2019 року Шосткинський центр обслуговування абонентів ПАТ "Укртелеком", у якому міститься відмітка про його отримання листа цього ж дня (а.с. 5).

Довідкою голови вуличного комітету селища Вороніж Купраш В.М. від червня місяця 2020 року засвідчується, що за місцем проживання ОСОБА_1 по причині обриву проводів з січня 2019 року по червень 2020 року не працює радіомовлення, а його неодноразові звернення з цього приводу до Шосткинського центру обслуговування абонентів ПАТ "Укртелеком" залишились без реагування (а.с. 36).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнанням судом дій та бездіяльності відповідача незаконними, суд вважав, що заявлені вимоги не лише не відповідають жодному визначеному законом способу захисту, а і жодним чином не поновлюють прав позивача, тобто є неефективним способом захисту. Також суд вважав, що вимоги позову, які задовольняються (відновлення радіомовлення та стягнення моральної шкоди), спрямовані на відновлення порушеного права позивача.

Колегія суддів, з огляду на наведене рішення Європейського суду з прав людини від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства», повністю погоджується з висновком місцевого суду.

Крім того, як заявник апеляційної скарги, так і відповідач у справі визнають, що фактично порушене право позивача було відновлене у листопаді 2020 року, тобто відразу після ухвалення судового рішення, а саме: ПАТ «Укртелеком» відновило послугу радіомовлення. Крім того, відповідач виконав судове рішення в частині компенсації позивачу 2000 грн за завдану моральну шкоду.

Відтак, захист судом порушених прав позивача, як споживача послуг радіомовлення, саме шляхом зобов`язання відповідача відновити надання такої послуги є ефективним способом захисту, відповідає змісту порушеного права та є таким, що забезпечує реальне поновлення прав заявника, за захистом яких він звернувся до суду. Натомість, вимоги позивача про визнання незаконною бездіяльності відповідача щодо не відновлення надання послуги радіомовлення не сприятимуть кінцевій меті звернення позивача до суду, тобто є неефективним способом захисту порушених прав.

Вимоги позивача, які стосуються дій відповідача з нарахування абонплати за послуги проводового радіомовлення, з огляду на відсутність заборгованості ОСОБА_1 перед відповідачем станом на грудень 2020 року, є безпідставними.

Заявлена представником позивача в апеляційній скарзі вимога щодо визнання незаконними дій відповідача щодо розірвання договору про надання послуг радіомовлення апеляційним судом не розглядається, оскільки не була предметом судового розгляду в суді першої інстанції.

Також погоджується колегія суддів апеляційного суду з рішенням суду першої інстанції про часткове задоволення вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 2000 грн. Зокрема, місцевим судом враховані ступінь та тривалість моральних страждань позивача, яких він зазнав внаслідок порушення відповідачем його прав як споживача послуг радіомовлення, враховано похилий вік заявника, а при визначенні суми відшкодування суд виходив із засад розумності, справедливості та співмірності.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що визнання незаконною бездіяльності відповідача мало б наслідком збільшення судом розміру відшкодування заподіяної моральної шкоди є безпідставними, оскільки ця обставина на оцінку понесених страждань у грошовому виразі не впливає.

Вирішуючи спір в частині відмови у задоволенні вимог позивача про застосування до відповідача санкцій у виді штрафу на підставі п. 6 ч. 1 ст. 40 Закону України "Про телекомунікації», суд першої інстанції виходив з того, що ці вимоги є необґрунтованими, оскільки позивач не надав суду будь-яких розрахунків щодо суми штрафу, який він просить стягнути з відповідача на його користь. Крім того, на думку суду, позивач не вказав дані про розмір добової абонентної плати, з якої слід вираховувати таку заборгованість, та за який період.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду.

Відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства саме позивач формулює заявлені вимоги, які повинні бути чіткими і зрозумілими, подає на обґрунтування заявлених вимог відповідні докази та розрахунки, якщо вимоги стосуються стягнення грошових сум.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просив зобов`язати ПАТ «Укртелеком» перерахувати на його рахунок споживача послуг радіомовлення розмір абонентної плати за три місяці як санкцію за незаконні дії.

Проте відповідних розрахунків із зазначенням конкретного періоду, за який необхідно провести перерахування, розмір абонентної плати, враховуючи, що остання змінювалася, яку необхідно застосовувати, не додав до позовної заяви. Відсутній такий розрахунок і в самій позовній заяві. Суд позбавлений права за своєю ініціативою усувати дані недоліки чи ухвалювати своє рішення на припущеннях.

Колегія суддів погоджується і з рішенням суду в частині вирішення вимог про скасування незаконно нарахованої абонентної плати позивачу, оскільки як вбачається з матеріалів справи на час ухвалення рішення суду така відсутня у абонента ОСОБА_1 . Дану обставину підтвердили і представники відповідача в суді апеляційної інстанції і остання не була спростована апелянтом.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і згідно ст. 375 ЦПК України таке рішення має бути залишено без змін.

Враховуючи, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, відсутні підстави згідно ст. 141 ЦПК України для відшкодування апелянту понесених витрат.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Вербицького Віктора Михайловича залишити без задоволення.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 жовтня 2020 року в даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко