Справа № 617/895/20
Провадження № 2/617/56/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року Вовчанський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Глоби М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Борщ Л.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

та представника позивача - Примакової Г.О. ,

розглянувши у загальному позовному порядку у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вовчанську Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення батьківства та стягнення аліментів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Вовчанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування уточненого позову зазначила, що з вересня 2009 року вона перебувала у стійких, близьких відношеннях з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . Разом з тим, у свідоцтві про народження сина у графі батько були зазначені відомості з її слів, так як ОСОБА_3 не бажав щоб його прізвище було зазначено у свідоцтві про народження сина ОСОБА_4 , через сумніви щодо його батьківства. Крім того, після народження сина вона домовилася з ОСОБА_3 про те, що він буде надавати матеріальну допомогу на тримання спільного сина у розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно, але з лютого 2020 року ОСОБА_3 покинув її з дитиною та запропонував звернутися до суду з позовом про визнання батьківства та стягнення аліментів. Просила визнати відповідача батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.05.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 00 коп., правової допомоги у розмірі 6000 грн. 00 коп. та вартість судової генетичної експертизи у розмірі 6620 грн. 70 коп.

Відповідач у відповідності до вимог ч. 1 ст. 178 ЦПК України, надав відзив, в якому заперечив проти задоволення позову з підстав того, що дійсно він знайомий з позивачкою з 2009 року, вони мали близькі стосунки, але ніколи спільно не проживали, сумісного господарства не вели. Коли у червні 2018 року ОСОБА_1 повідомила про вагітність, його це здивувало, оскільки більше трьох місяців вони взагалі не спілкувалися. Однак позивачка наполегливо переконувала його що саме він є батьком дитини, тому деякий час після народження дитини він виконував роль «щасливого батька» та надавав позивачці на утримання дитини 2000 грн. 00 коп. щомісячно. Вважав, що витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн. 00 коп. необґрунтовано завищені.

Під час розгляду справи позивач та представник позивача уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, відповідач надав суду заяву про визнання уточнених позовних вимог, однак витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн. 00 коп. вважав необґрунтованими, просив задовольнити їх у сумі 630 грн. 00 коп.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника та вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як встановлено під час судового розгляду, сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі. У свідоцтві про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого 21.02.2019 року в графі батько у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України, зазначено ОСОБА_6 (а.с. 9).

Згідно експертного висновку про біологічне батьківство № 103-158-2021 від 13.07.2021 року, в розділі «Підсумки» зазначено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 складає величину не менше ніж 99,99% та практично доведено (а.с. 76-79).

ЄСПЛ зазначав у справі «Йевремович проти Сербії», що відповідно до ст. 8 Конвенції під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява № 3150/05, § 09, рішення ЄСПЛ від 17.05.2007 року).

Законодавством передбачено певні обов`язки батьків щодо їх дитини, а також вимогу ухвалювати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, інших осіб.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XII).

Статтею 51 Конституції України, ч. ч. 2-3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч. 8 ст. 7 СК України).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 Сімейного Кодексу України, якщо батько та мати дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» зазначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Верховною радою України 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Як зазначено у ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове Свідоцтво про народження.

З огляду на викладене, оцінюючи в сукупності надані докази, керуючись в першу чергу принципом якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи, що позивач є особою, яка має право на звернення із позовом про визнання батьківства, тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання відповідача батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитиниє обґрунтованим та такими, що підлягає задоволенню.

Крім того, згідно ч. ч. 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

В даному випадку норми закону передбачають обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Також суд враховує, що при стягненні з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде цілком узгоджуватися з вимогами ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а тому вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу звернення із позовом до суду і до досягнення дитиною ОСОБА_4 повноліття.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів в повному обсязі.

На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст. ст. 141, 142 ЦПК України.

ОСОБА_1 понесла витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією від 13.04.2020 року (а.с. 36), правничої допомоги у розмірі 6000 грн. 00 коп., що підтверджуються квитанцією - угодою від 31.03.2020 року (а.с. 35) та по оплаті витрат за проведення судово-генетичної експертизи у розмірі 6620 грн. 70 коп., що підтверджується дублікатом чеку від 13.07.2020 року (а.с. 107).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку що стягненню підлягають документально підтверджені обґрунтовані витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. 00 коп., понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. та по оплаті витрат за проведення судово-генетичної експертизи у розмірі 6620 грн. 70 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 81, 141, 263-265, 432 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення батьківства та стягнення аліментів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Вовчанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Покаляне, Вовчанського району, Харківської області батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису № 30 від 21.02.2019 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо відомостей:

- про прізвище дитини зазначивши прізвище - ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- батька дитини, зазначивши у графі батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Покаляне, Вовчанського району, Харківської області, громадянин України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.05.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп., по оплаті витрат за проведення судово-генетичної експертизи у розмірі 6620 грн. 70 коп. та по оплаті правничої допомоги у розмірі 6000 грн. 00 коп., а всього 13461 (тринадцять тисяч чотириста шістдесят одна) грн. 50 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду до або через Вовчанський районний суд Харківської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Представник позивача - Примакова Ганна Олексіївна, адвокат Вовчанської ЮК свідоцтво № 273, видане Харківською обласною КДК 29.06.1993 року, місце знаходження за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Представник відповідача - Павленко Володимир Олександрович , ІНФОРМАЦІЯ_5 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 845 від 16.12.2010 року, місце знаходження за адресою: АДРЕСА_5 .

Третя особа - Вовчанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), місцезнаходження: Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Торгова, 2, .

Суддя -