ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 622/699/20

Провадження № 22-ц/818/971/21

4 лютого 2021 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів - Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

сторони справи:

позивач - Служба у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Служби у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 6 жовтня 2020 року, ухвалене у складі судді Чернової О.В. (повний текст рішення складений 16 жовтня 2020 року), -

У С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року Служба у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації (надалі Служба) звернулася до суду з позовом, у якому просила позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з відповідача аліменти на користь сина до досягнення ним повноліття.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відвідує Золочівський заклад дошкільної освіти №1. Відповідно до довідки за підписом директора закладу вихованням дитини займається бабуся. Відповідач не приймає участі у вихованні сина, не відвідує святкові заходи, групові батьківські збори, не спілкується з вихователем, матеріально дитину не забезпечує. Відповідно до характеристики депутата Золочівської селищної ради ОСОБА_1 проявляє себе з негативного боку, постійно вживає алкогольні напої, вихованням дитини не займається, на зауваження не реагує. Згідно з актом обстеження матеріально - побутових умов сім`ї від 11 лютого 2020 року сім`я ОСОБА_1 проживає за рахунок пенсії бабусі ОСОБА_2 , яка фактично займається його вихованням, мати веде аморальний спосіб життя. Здійснення догляду, виховання та лікування ОСОБА_2 саме бабусею, а не матір`ю дитини підтверджується також довідкою сімейного лікаря.

З довідки-характеристики Золочівського відділення поліції ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, з сусідами має неприязні стосунки, не має постійного місця роботи, проживає за рахунок своєї матері - ОСОБА_5 , у вихованні сина участі не приймає, спілкується з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя. ОСОБА_1 не приймає участі в житті громади, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності.

Службою у справах дітей проведена вичерпна робота для збереження біологічної сім`ї для виховання дитини. Так, у листопаді 2019 року від депутата Золочівської селищної ради надійшло повідомлення про аморальну поведінку ОСОБА_1 03.12.2019 комісією здійснений виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , з ОСОБА_1 проведена профілактична бесіда, складений протокол та акт обстеження житла. 14.01.2020 працівники служби повторно відвідали родину відповідача, провели профілактичну бесіду, вирішили поставити ОСОБА_2 на облік дітей, що опинились у складних життєвих обставинах для проведення відповідної роботи. Згідно з графіком роботи з дитиною, що опинилась у складних життєвих обставинах, представники позивача за попередженням відвідали родину ОСОБА_1 . Відповідач у справі перебувала у не тверезому стані з гематомами та ранами на обличчі. За результатами відвідин був складений протокол бесіди та акт обстеження житла, ініційоване притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.184 КУпАП.

01.05.2020 з метою перевірки виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 службою у справах дітей здійснений виїзд за адресою: АДРЕСА_1 . При перевірці умов виховання ОСОБА_2 ОСОБА_1 виявилось, що мати зловживає спиртними напоями, не працює, бродяжить. Дитина боїться перебувати з матір`ю вдома, не має бажання гратись з нею. З ОСОБА_1 була проведена профілактична бесіда, відповідач попереджена про можливість позбавлення її батьківських прав відносно сина. Складений протокол бесіди.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 6 жовтня 2020 року у задоволенні позову Служби відмовлено. ОСОБА_1 попереджена про неприпустимість в подальшому порушення з її боку батьківських обов`язків щодо малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та про можливі наслідки у разі неналежного виконання батьківських обов`язків - позбавлення батьківських прав. На службу у справах дітей Золочівської РДА Харківської області покладений контроль за виконанням ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду мотивоване тим, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону не можливо і лише при наявності вини у діях батьків. ОСОБА_1 висловила бажання лікуватися від алкогольної залежності, визнала існування проблеми, а також виявила бажання змінити своє ставлення до виховання сина у бік покращення. Тому достатні підстави для застосування до відповідача крайнього заходу впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, що є способом захисту прав та інтересів дитини, відсутні. Вимоги про стягнення аліментів є похідними від вимог про позбавлення батьківських прав, тому у їх задоволенні також відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, Служба звернулася з апеляційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду в частині відмови в позбавленні батьківських прав скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не врахував усі наявні у справі докази, а саме, довідку директора Золочівського дошкільного закладу № 1, характеристику Золочівського відділення поліції, проведену Службою роботу стосовно перевірки та спонукань ОСОБА_1 належним чином виконувати свої батьківські обов`язки. Указаними доказами підтверджується аморальна поведінка відповідача, виховання її сина бабусею, не бажання змінювати свою поведінку по вихованню сина. Суд не взяв до уваги й показання свідків, якими вказані обставини також підтверджуються, та висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_2 . Суд не врахував, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню в нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Ці фактори разом або кожний окремо розцінюється як ухилення від виховання дитини, свідоме нехтування ОСОБА_1 своїми батьківськими обов`язками.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, що були предметом розгляду суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу Служби належить залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як установлено судовим розглядом та вбачається із матеріалів справи, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області 05.08.2015 (а.с.20).

Згідно з довідкою Золочівської селищної ради №02-20/788 від 10.02.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_5 , яка має склад сім`ї: ОСОБА_1 - син; ОСОБА_1 - дочка; ОСОБА_2 - онук (а.с.13).

Протоколами бесід №№ 1-4 з ОСОБА_1 , що були складені 01.05.2020, 03.12.2020, 14.01.2020, 11.02.2020 працівниками Служби, встановлено, що відповідач у справі зловживає спиртними напоями, не працює, не виконує батьківських обов`язків відносно сина, ОСОБА_2 . Їй роз`яснювалась необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків (а.с. 6-9).

Колегія суддів погоджується також із тим, що показаннями свідків ОСОБА_5 (мати відповідача), ОСОБА_11 (інспектор ювенальної превенції сектору превенції патрульної поліції Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області) та іншими наявними у справі доказами (довідкою лікаря від 11.02.2020, довідкою характеристикою ДОП Золочівського ВП Дергачівського ГУ НП в Харківській області від 11.02.2020, актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 11.02.2020, довідкою адміністрації Золочівського закладу дошкільної освіти (ясел-садка) № 1) Золочівської селищної ради № 1 від 12.02.2020 № 9) підтверджується, що вихованням, утриманням та забезпеченням усім необхідним малолітнього ОСОБА_2 опікується бабуся ОСОБА_5 , а не відповідач у справі.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України (надалі СК України).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню в нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 2 вересня2020 року у справі № 557/1101/18 (провадження № 61-4724св20) позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінки. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

Колегія суддів ураховує, що ОСОБА_1 з`являлася в судові засідання до суду першої інстанції. Пояснювала, що хоче виправитися, змінити своє життя на краще. До дитячого садочка вона інколи ходить, до грудня 2019 року стояла на обліку у центрі зайнятості як безробітна, але наразі доходу не має. Не працює з липня 2020 року. Працювала в травні-червні 2020 року, за що отримала дрова для обігріву будинку, у якому також живе її син. Хоче пройти лікування від алкогольної залежності, хоче спілкуватися із сином. Мати забороняє спілкуватися із дитиною у зв`язку зі зловживанням нею алкоголем. Із дитячого садочка сина забирає бабуся. Коли ОСОБА_1 у тверезому стані, то вона читає книги сину. Має батьківські почуття, любить дитину. Бесіди з нею проводились. Взимку дитина хворіла - викликали лікаря додому, уколи робила бабуся. Хоче пройти лікування у реабілітаційному центра, однак на це потрібні кошти, яких у неї немає.

Зазначені пояснення, на думку суду, спростовують неможливість змінити поведінку відповідача у кращий бік, свідчать про її бажання та намір опікуватися сином. Тому на час розгляду дійсного позову Служби підстав для задоволення позову про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має.

Суд першої інстанції правильно повідомив ОСОБА_1 про неприпустимість в подальшому порушення з її боку батьківських обов`язків щодо малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та про можливі наслідки у разі неналежного виконання батьківських обов`язків - позбавлення батьківських прав. На службу у справах дітей Золочівської РДА Харківської області правомірно покладений контроль за виконанням ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У випадку відсутності змін у поведінці відповідача та наявності про це відповідних доказів, Служба матиме змогу повторно звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав.

Апеляційна скарга висновків суду першої інстанції не спростовують, її доводи зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції була надана правильна оцінка. Тому апеляційну скаргу Служби належить залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Служби у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації залишити без задоволення.

Рішення Золочівського районного суду Харківської області від 6 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 8 лютого 2021 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук