ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/6505/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: визнання права власності
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Яцини В.Б.,

суддів: - Котелевець А.В., Хорошевського О.М.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2021 року, постановлену у складі головуючого судді Хайкіна В.М., по цивільній справі № 638/16147/20, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання об`єктом спільної сумісної власності доходу та поділ доходу у рівних частках,

в с т а н о в и в :

24 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання об`єктом спільної сумісної власності доходу та поділ доходу у рівних частках.

Позивач просив суд: 1) доходи в розмірі 1174150 грн., одержані відповідачем ОСОБА_2 за період з грудня 2018 року по листопад 2020 року від здачі в оренду нежитлових приміщень, розташованих по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , визнати об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; 2) стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 587075, 00 грн. як одну другу частину доходу в розмірі 1174150, 00 грн. одноосібно одержаного ОСОБА_2 за період з грудня 2018 року по листопад 2020 року від здачі в оренду нежитлових приміщень, розташованих по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2021 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Сінькевич К.Б. було зупинено провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішення у іншій справі № 646/2031/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про повернення безпідставно набутого майна в натурі, відшкодування його вартості і всіх доходів, які отримані від безпідставно набутого майна..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду незаконна, необґрунтована, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Зазначив, що вимоги у його позові є такими, що підлягають доказуванню щодо спростування презумпції права спільної сумісної власності, таким чином зупинення провадження у цій справі позбавляє його можливості спростувати зазначену презумпцію.

Вказала, що суд першої інстанції не обґрунтував, які саме питання не можуть бути вирішені, що стосуються підстав, заявлених у справі чи умов від яких залежить неможливість її розгляду.

Вказує, що розгляд справи №646/2031/21 зупинено у зв`язку із призначенням експертизи, та що зупинення провадження у двох справах штучно обмежило реалізацію процесуальних прав учасників справи, здійснення яких можливо лише на стадії підготовчого провадження. Адвокату Сінькевич К.Б. було достеменно відомо про зупинення провадження у справі №646/2031/21 19.07.2021, та було подано клопотання про зупинення у справі №638/16147/20 28.07.2021.

Зауважує, що позовними вимогами у справі №638/16147/20 є: визнання на підставі положень Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя доходів, одноосібно одержаних колишньою дружиною позивача ОСОБА_2 від здачі в оренду нежитлових приміщень по АДРЕСА_3 ; стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь її колишнього чоловіка ОСОБА_1 однієї другої частини доходу від здачі в оренду вказаних нежитлових приміщень.

Позовними вимогами у справі №646/2031/21 є: повернення на підставі положень Цивільного кодексу України безпідставно набутого майна в натурі і стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 понесених позивачем витрат при здійсненні будівельних робіт у нежитлових приміщеннях по АДРЕСА_3 в сумі 845000 грн.; доходу, який відповідач ОСОБА_2 одержала за період з 01 грудня 2018 року по 01 квітня 2021 року від здачі в оренду нежитлових приміщень по АДРЕСА_3 в сумі 1 429 400 грн.;пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 01 грудня 2018 року по 01 квітня 2021 року в сумі 399 731 грн. 19 коп.

У позовній заяві у справі №646/2031/21 підставами для позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 вартості безпідставно набутого майна є документальне підтвердження понесених позивачем ОСОБА_3 прямих витрат на створення майна, яке відповідач ОСОБА_2 набула без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) в сумі 845 000 грн. і невизнання відповідачем ОСОБА_2 факту здійснення позивачем ОСОБА_3 ремонту вказаних приміщень, а відтак невизнання права вимоги з боку позивача ОСОБА_3 на відшкодування відповідачем ОСОБА_2 як прямих витрат, так і всіх доходів, які ОСОБА_2 одержала від використання безпідставно набутого майна.

Відповідач ОСОБА_2 в обох справах не визнає позовних вимог, пред`явлених до неї як її колишнім чоловіком ОСОБА_1 , за рахунок якого п`ять років утримувалось майно, так і вимог ОСОБА_3 , за рахунок якої здійснювалися дороговартісні капітальні ремонти, а відтак ОСОБА_2 безпідставно набула це майно у власність.

У підготовчому провадженні позивачем у справі №638/16147/20 заявлено декілька письмових клопотань, серед яких клопотання про приєднання до справи додаткових письмових доказів, про витребування доказів судом, про зобов`язання відповідача надати відповіді у формі заяви свідка, які на цей час судом не вирішені, але від них залежить обсяг доказів, які сторони мають право подати суду лише на стадії підготовчого провадження.

Посилається на постанову Верховного суду України від 01 лютого 2017 року у справі №6-1957цс16 та ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, для обґрунтування порушення права сторони на розгляд справи у розумний строк.Правові висновки щодо необхідності зазначення обґрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи наведені у Постановах Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі №308/5006/16-ц та від 07.11.2018 року у справі № 1522/27468/12.

Стверджує, що усупереч вимогам пункту третього частини першої статті 260 ЦПК України висновок про неможливість розгляду справи №638/16147/20, яка на стадії підготовчого провадження перебуває у Дзержинському районному суді міста Харкова до набрання законної сили судовим рішенням у справі №646/2031/21, провадження у якій на теперішній час Червонозаводським районним судом також зупинено на стадії підготовчого провадження, судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі від 04.10.2021 абсолютно не мотивований, не має належного обгрунтування і зроблений без урахування викладених Верховним судом правових висновків у вказаних вище справах.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції від 04 жовтня 2021 року, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі №638/16147/20, не узгоджується з приписами пункту шостого частини першої статті 251 ЩІК України і не сприяє виконанню передбаченого статтею 2 ЦПК України завдання цивільного судочинства.

У письмовому відзиві ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

На обгрунтування вказала, що закон не містить застережень щодо процесуальної стадії (підготовче провадження чи судовий розгляд) справи, на якій суд може вирішити питання про зупинення провадження у цивільній справі на підставі п.6 ч.І ст.251 ЦПК України. Будь-яких обмежень щодо прийняття судом такого процесуального рішення на стадії підготовчого провадження ЦПК України не містить.

Зазначила, що припущення ОСОБА_1 про нібито замовчування адвокатом Сінькевич К.Б. факту зупинення провадження у справі №646/2031/21 на час проведення експертизи є лише спробою апелянта спотворити дійсні обставини. Оскільки, усі процесуальні рішення у справах знаходяться у ЄДРСР, тобто є у вільному доступі, що фактично унеможливлює їх приховування. Крім того, клопотання Сінькевич К.Б. про зупинення провадження по справі №638/16147/20 містить абзац такого змісту: «19.07.2021 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова у вказаній справі призначено судову будівельну експертизу».

Звертає увагу, що у позовній заяві по справі №638/16147/20 Позивач просить доходи у розмірі 1 174 150, 00 грн., одержані відповідачем за період з грудня 2018 року по листопад 2020 року від здачі в оренду нежитлових приміщень, розташованих по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 визнати об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 587 075, 00 грн., як 1/4 частину доходу у розмірі 1 174 150, 00 грн., одержані відповідачем за період з грудня 2018 року по листопад 2020 року від здачі в оренду нежитлових приміщень, розташованих по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Тобто, предметом вказаної справи є стягнення грошових коштів в сумі 587 075, 00 грн., як /і частину доходу одержаного ОСОБА_2 за період з грудня 2018 року по листопад 2020 року від здачі в оренду нежитлових приміщень, розташованих по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . В свою чергу, у провадженні судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Благої І.С. знаходиться цивільна справа №646/2031/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про повернення безпідставно набутого майна в натурі, відшкодування його вартості і всіх доходів, які отримані від безпідставно набутого майна. З позовної заяви ОСОБА_3 вбачається, що остання просить стягнути з ОСОБА_2 вартість ремонтних робіт, проведених нею у нежитлових приміщеннях по АДРЕСА_3 , та дохід в сумі 1 429 400, 00 грн. одержаний ОСОБА_2 від здачі вказаних нежитлових приміщень в оренду. Тобто, предмети зазначених справ є пов`язаними між собою, виникають з однакових підстав, а саме: проведення ремонтних робіт у нежитлових приміщеннях, розташованих по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ; отримання ОСОБА_2 доходів від здачі в оренду вищезазначених приміщень. Отже, в цивільній справі №646/2031/21 судом вирішуються питання про обставини, які є підставою для позовних вимог позивача у цивільній справі №638/16147/20, адже він вимагає стягнути з ОСОБА_2 частину доходу від здачі в оренду нежитлових приміщень, стверджуючи, що ним виконувались ремонтні роботи у зазначених приміщеннях.

Вважає, що розгляд даної справи №638/16147/20 безпосередньо пов`язаний з рішенням, яке буде прийняте по справі №646/2031/21, що розглядається Червонозаводським районним судом м. Харкова.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ, справа розглядається в апеляційній інстанції без повідомлення її учасників, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвалу про зупинення провадження у справі розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що не можливим розгляд цієї справи без вирішення спору та до прийняття рішення судом по справі №646/2031/21.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції

Нормою п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції визначено порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення вчинення судом процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Пунктом 6 частини 1 статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може рої посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, яким чином пов`язана справа, яка розглядається іншим судом, а також, чим саме обумовлюється неможливість розгляду цієї справи. Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для зупинення провадження у справі. Взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі.

Відповідних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 910/12694/18.

Крім того, суд першої не надав належної оцінки тому факту, що Червонозаводським районним судом м. Харкова (головуючий суддя Блага І.С.) розглядається справа № 646/2031/21, позовними вимогами у справі є:повернення на підставі положень Цивільного кодексу України безпідставно набутого майна в натурі і стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 понесених позивачем витрат при здійсненні будівельних робіт у нежитлових приміщеннях по АДРЕСА_3 в сумі 845000 грн.; доходу, який відповідач ОСОБА_2 одержала за період з 01 грудня 2018 року по 01 квітня 2021 року від здачі в оренду нежитлових приміщень по АДРЕСА_3 в сумі 1 429 400 грн.;пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 01 грудня 2018 року по 01 квітня 2021 року в сумі 399 731 грн. 19 коп., які є предметом спору у цій справі № 638/16147/20, спільною сумісною власністю подружжя та визнання за ним права власності на 1/2 її частку.

Таким чином за суб`єктним складом сторін та предметом позову згадані позовні вимоги, які розглядаються у цих справах мають зустрічний характер і тому за змістом ст. 188 ЦПК України є підстави для їх об`єднання в одне провадження.

Так, згідно ст. 188 ЦПК України:

1. В одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

2. Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

3. Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

4. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

5. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

6. Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

7. Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

8. Справи, що перебувають у провадженні суду, в разі об`єднання їх в одне провадження передаються на розгляд судді, який раніше за інших суддів відкрив провадження у справі.

9. Якщо провадження у справах було відкрито в один день, справи, в разі об`єднання їх в одне провадження, передаються на розгляд судді, який першим прийняв рішення про їх об`єднання.

10. Справи, об`єднані в одне провадження, роз`єднанню не підлягають.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше;

У статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд першої інстанції не врахував, що у даному випадку предметом доведення у справі є чи належить квартира позивачу як приватна власність або вона є сумісною власністю подружжя.

При таких обставинах та виходячи із обов`язку виконання завдання цивільного судочинства суд у підготовчому засіданні мав обговорити можливість з цих самих підстав об`єднати згадані справи у одне провадження, відповідно до ч.2 ст.188 ЦПК України, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільний предмет і тому є пов`язаними між собою.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції на зазначене та вимоги закону уваги не звернув, не проаналізував предмети та підстави спорів у справах, та необґрунтовано задовольнив клопотання дійшовши помилкового висновку щодо зупинення провадження справі, що не сприяє ефективному розгляду справи та виконанню завдання цивільного судочинства, визначеному у ст. 2 ЦПК України.

Оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд порушив норми процесуального та матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, колегія суддів відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України скасовує оскаржену ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, з урахуванням вищевказаних мотивів суду апеляційної інстанції.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 04 жовтня 2021 року- скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 06 грудня 2021 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії А.В.Котелевець.

О.М.Хорошевський.