Суддя Попова В.О.
Справа № 644/5645/20
Провадження № 2/644/966/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 лютого 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Попової В.О.

за участю

секретаря судового засідання Дашкової К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за опалення та підігрів гарячої води, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач КП «Харківські теплові мережі» посилається на те, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності відповідачам. За період з 01.04.2004 по 29.05.2020 відповідачі не в повному обсязі сплачували отримані послуги за опалення та гарячу воду, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 65 023 грн. 22 коп. Крім того, позивач просить також стягнути з відповідачів суму інфляційних витрат у розмірі - 2 265 грн. 91 коп.; 3% річних від простроченої суми - 120 грн. 18 коп. та сплачений судовий збір.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно. Через канцелярію суду представник позивача Вініцький М.В. , який діє на підставі довіреності надав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутність. На позовних вимогах наполягає. Не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Відповідачі в судові засідання, призначені на 12.10.2020, 24.11.2020, 27.01.2021, 05.02.2021 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу за останнім відомим місцем реєстрації, яка вказана в позовній заяві та у відповідності до ч. 10 ст. 187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Зі змісту п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України вбачається, що повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно відомостей з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 25.08.2020 за адресою, зазначеною в позові, а саме: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 була зареєстрована до 01.07.2020, ОСОБА_2 до 23.06.2020.

Відповідачі з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, чи з відзивом на позов до суду не звертались. Заяв, клопотань та заперечень суду не надходило.

Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст.128, 130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідачі повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Будинок АДРЕСА_1 є багатоквартирним, з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює позивач - КП «Харківські теплові мережі».

Відповідачі були споживачами послуг з теплопостачання шляхом відкриття абонентського особового рахунку № НОМЕР_1 на ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно відомостей з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 25.08.2020, відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були зареєстровані в квартирі за вищевказаною адресою до 01.07.2020 та 23.06.2020 відповідно (а.с. 12, 13).

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу квартири від 29.05.2020, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали зазначений договір з ОСОБА_4 про продаж квартири АДРЕСА_1 (а.с. 3). Тобто 29.05.2020 року ОСОБА_4 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.05.2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуприною Г.О., зареєстрованого в реєстрі за №659, (а. с. 3).

Відтак, до укладання договору про купівлі-продажу квартири від 29.05.2020, за користування якої за відповідачами виник борг по сплаті послуг з підігріву гарячої води для потреб гарячого водопостачання, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були власниками даної квартири та були зареєстровані у квартирі за вищевказаною адресою.

Із витягу з особистого рахунку за вказаною адресою вбачається заборгованість у загальному розмірі 67 409,31 грн. за житлово-комунальні послуги за період до 29.05.2020року, (а.с. 5-6).

Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна.

Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Таким чином, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна належним відповідачем є попередній власник.

При цьому договір купівлі-продажу від 29.05.2020 року, згідно з яким позивачка стала власником спірної квартири, не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні).

Згідно із преамбулою Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» він визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Стаття 7 Закону Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» присвячена обов`язкам співвласників багатоквартирного будинку.

Положеннями цієї статті є встановлення у її частині другій правила, відповідно до якого кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Крім того, частина третя цієї ж статті передбачає, що у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення набуття новим власником усіх обов`язків попереднього власника як співвласника.

Тлумачення наведеної норми права у системному зв`язку з вище приведеними нормами надає можливість дійти висновку про те, що у даному випадку йдеться про перехід від попереднього власника до нового власника обов`язків саме як співвласника багатоквартирного будинку, передбачені законом, а не боргів попереднього власника з оплати за житлово-комунальні послуги.

Тобто з моменту переходу права власності на квартиру попередній власник втрачає права і обов`язки співвласника багатоквартирного будинку, а новий власник набуває прав і обов`язків співвласника такого будинку. Адже згідно з частиною першою статті 2 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу.

Аналогічний висновок містить правова позиція , викладена в Постанові ВС від 01.09.2020 року по справі № 686/6276/19; провадження № 61-3604 св 20.

Згідно ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності складає 3 роки. На підставі ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторін у спорі, зробленому до ухвалення їм рішення. Такі заяви до суду не були надані.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат в сумі 2 265 грн. 91 коп. та трьох процентів річних в сумі 120 грн. 18 коп. у зв`язку із простроченням відповідачами оплати комунальних послуг з підігріву гарячої води для потреб гарячого водопостачання.

Своїх заперечень проти позову та доказів, які б обґрунтовували такі заперечення відповідачами суду не надано.

Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що несплата відповідачами боргу за надані послуги позивачу КП "Харківські теплові мережі" є порушенням зобов`язань, враховуючи відсутність заяви відповідачів про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги КП " Харківські теплові мережі " підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 76, 141, 259, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів гарячої води - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ), останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», вул. Мефодіївська, б. 11, м. Харків, 61037 р/р НОМЕР_4 ВАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.04.2004 року по 29.05.2020 року в сумі 65 023 грн. (шістдесят п`ять тисяч двадцять три) грн. 22 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ), останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», вул. Мефодіївська, б. 11, м. Харків, 61037 р/р НОМЕР_5 ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823, інфляційні витрати в розмірі 2 265 (дві тисячі шістсот п`ять) грн. 91 коп. та 3% річних в сумі 120 (сто двадцять) грн. 18 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ), останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», вул. Мефодіївська, б.11, м. Харків, 61037 р/р НОМЕР_5 ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823, суму сплаченого судового збору - по 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Вступну та резолютивну частини рішення (заочного) складено 05.02.2021. Повний текст рішення (заочного) складено 08.02.2021.

Головуючий - суддя: Попова В.О.