Справа № 640/8601/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року Київський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Божко В.В.

за участю секретаря Пасенової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкова цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

26.05.2014 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - правонаступника ПАТ «ОТП «Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним 06.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_2 є поручителем по кредитному договору, згідно договору поруки, укладеного 06.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2

18.07. 2014 року, заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова, позовні вимоги позивача задоволені.

03.12.2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява представника ТОВ «Вердикт Капітал» Сірої К.М. про заміну сторони у виконавчому проваджені у зв`язку з тим, що 17.09.2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № CL-701/152/2008 від 06.03.2008 року, укладеного між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та боржниками.

11.01.2019 року Ухвалою Київського районного суду м. Харкова заява ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони - задовольнено. Замінено вибулого стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «Вердикт Капітал».

12.03.2019 року за підписом представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Халілова А.С. до суду на дійшла заява про перегляд заочного рішення суду від 18.07.2014 року.

02.05.2019 року Ухвалою Київського районного суду м. Харкова, заява представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Халілова А.С. про перегляд заочного рішення задовольнено, Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.07.2014 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - скасовано. Справа призначена до розгляду в загальному позовному проваджені.

10.07.2019 року у підготовчому судовому засіданні, Ухвалою Київського районного суду м. Харкова задоволено клопотання представника ТОВ «Вердикт Капітал», позивача «ОТП Факторинг Україна» замінено на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал»

Представник відповідача Карнаух А.В., надав відзив на позовну заяву в якої зазначив, що договір поруки є припинений, в силу частини четвертої ст. 559 Цивільного кодексу України, в редакції чинною на момент спірних взаємовідносин. Оскільки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України пред`явив 17.06.2011 року позичальникові вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором і вказав у вимозі, що ця заборгованість має бути погашена в повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання цієї вимоги, кредитор змінив строк виконання основного зобов`язання, яке згідно з цим договором мало виконуватися за графіком погашення кредиту. Порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобов`язання. Направлення позивачем 17.06.2011 року позичальникові вимоги з вказівками на те, що строк повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредитну заборгованість потрібно погасити в повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання цієї вимоги, тобто до 07.07. 2011 року, позивач мав звернутися до поручителів з позовом у межах шести місяців від цієї дати, а звернувся лише 26.05. 2014 року.

Представником позивача ТОВ «Вердикт Капітал», Радченко В.Ю. надав відповідь на відзив в якої зазначив, що відзив необґрунтований, мотивуючи це тим, що зобов`язання по кредитному договору відповідачем ОСОБА_1 не виконані. Порушується порядок та строки сплати відсотків. В забезпечення виконання зобов`язань відповідача ОСОБА_1 по кредитному договору було укладено договір поруки. Відповідно до п. 1.1. ст.1 Договору поруки, відповідач ОСОБА_2 прийняла на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання боржником ОСОБА_1 його зобов`язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань. Відповідно п.1.2. ст.1 Договору поруки, передбачено, що поручитель ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 відповідають як солідарні боржники.

Позивач, в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 06.03.2008 року між ЗАТ «ОТП банк» правонаступником якого став ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір № CL-701/152/2008.

Згідно з кредитним договором, а також на підставі Кредитної заявки відповідача ОСОБА_1 від 06.03.2008 року Банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 27 478,82 USD.

Відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н, ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов`язання за кредитним договором № CL-701/152/2008 від 06.03.2008 року.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № CL-701/152/2008 від 06.03.2008 року, між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № SR-701/152/2008.

Проте, у порушення положень кредитного договору та договору поруки, приписів Цивільного кодексу України, відповідачами не виконуються зобов`язання щодо погашення суми кредиту та сплати процентів за його користування в строки та розміри, визначених договором.

Загальна сума заборгованості за кредитним договором, станом на 19.05.2014 року, яка підлягає стягненню з відповідачів складає 1 283 120,45 грн. Позивач просить солідарно стягнути заборгованість за кредитним договором з відповідачів у розмірі 1 283 120,45 грн., а також судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.

Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» в судове засідання не з`явився, до суду надійшло клопотання Генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» Їжаковського О.В. про розгляд позову у відсутність Товариства.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач ОСОБА_1 обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.

Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; суд розглядає справу у його відсутність

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Халілов А.С. надав суду клопотання про розгляд справи у його та відповідача ОСОБА_2 відсутність, просив відмовити в задоволенні позову до ОСОБА_2 у повному обсязі.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

06.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № CL-701/152/2008 (а.с.4-9).

Згідно з Кредитним договором, а також на підставі Кредитної заявки Відповідача ОСОБА_1 від 06.03.2008 року Банк надав Відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 27 478,82 USD (a.c. 10).

12.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н.

Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов`язання за кредитним Договором № CL-701/152/2008 від 06.03.2008 року (а .с. 28-41).

Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника за Кредитним Договором № CL-701/152/2008 від 06.03.2008 року.

Відповідач ОСОБА_1 , в свою чергу, зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі (зокрема в п. 1.6. Кредитного договору, з підпунктами), а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором (зокрема в п. п. 1.4, 1.5. Кредитного договору з підпунктами). Згідно з п. 1.5.1., з підпунктами частини 2 Кредитного договору повернення відповідної частину кредиту та сплата процентів здійснюється відповідачем ОСОБА_1 щомісяця у розмірі та строки визначені у Графіку платежів (додаток № 1 до Кредитного договору).

Зобов`язання по Кредитному договору ОСОБА_1 не виконані, зокрема не виконується Графік платежів, порушується порядок та строки сплати відсотків.

Відповідно до Розрахунку заборгованості по клієнту ОСОБА_1 за Кредитним договором станом на 19.05.2014 року (а.с. 12) заборгованість Відповідача ОСОБА_1 по тілу кредиту за Кредитним договором складає 21 769,88 USD, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.05.2014 року (1 Долар США = 11,752 гривень) складає 255 829,639 гривні.

Згідно з п. 1.4. частини 2 Кредитного договору за користування кредитом Позичальник(Відповідач ОСОБА_1 ) зобов`язаний сплатити Банку (Позивачу) відповідну плату.

Відповідно до Розрахунку заборгованості щодо відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором станом на 19.05.2014 року загальна заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам за Кредитним договором складає 1710,28 USD, що за офіційним курсом ГБУ станом на 25.11.2013 року (1 Долар США = 11,752 гривень) складає 20 099,21 гривні.

Відповідно до п. 3.1.1. ст. 3 частини 2 Кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, Позичальник (Відповідач ОСОБА_1 ) зобов`язаний сплатити Банку (Позивачу) пеню в розмірі 1% (Один відсоток) від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання, за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум. За несвоєчасно повернення кредиту Відповідачу ОСОБА_1 нарахована пеня в розмірі 1 007 181,61 грн. (а.с. 12).

Згідно п. 1.9. Кредитного договору, ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України в разі порушення Відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Кредитним договором Позивач має право достроково стягнути заборгованість по Кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов`язань за Кредитним договором.

Відповідно до ст. ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, зобов`язання взяті сторонами за договором повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку визначений у кредитному договорі строк з відповідною оплатою за його користування.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі.

Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому, відповідно до ст. 1048 ЦК України.

У відповідності до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Проте у порушення положень Кредитного договору, приписів Цивільного кодексу України, Відповідачем ОСОБА_1 не виконуються зобов`язання щодо погашення суми Кредиту та сплати процентів за його користування в строки та розміри, визначених Договором.

У відповідності з статтею 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності з статтею 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У відповідності з статтею 78 Цивільного процесуального кодексу України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності з статтею 79 Цивільного процесуального кодексу України , достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У відповідності з статтею 80 Цивільного процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності з ч.ч. 1, 4, 5, 6, 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності з ч.ч. 1, 2, 4, 5, 6, 8, 9, 10 статтею 83 Цивільного процесуального кодексу України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. У випадку прийняття судом відмови сторони від визнання обставин суд може встановити строк для подання доказів щодо таких обставин. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

У відповідності з ч.ч. 1, 2, 4, 5, 6, статтею 95 Цивільного процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

У відповідності з ч.ч. 1, 2, 3, 4, 5 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності з п.п. 1, 2, 3, 4, 5, 6 ч. 1, ч. 2 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до Розрахунку заборгованості щодо відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № CL-701/152/2008 від 06.03.2008 року станом на 19.05.2014 року, останній платіж по кредиту був зроблений 07.06.2010 року.

Згідно з Графіком платежів (Додаток № 1) наступний платіж Позичальник ОСОБА_1 повинен був зробити 06.07.2010 року.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

06.03.2008 р. між ЗАТ «ОТП банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № CL-701/152/2008 (а.с.4-9).

Згідно з Кредитним договором, а також на підставі Кредитної заявки Відповідача ОСОБА_1 від 06.03.2008 р. Банк надав Відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 27 478,82 USD (а.с.10).

12.11. 2010 p. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н.

Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов`язання за кредитним договором № CL-701/152/2008 від 06.03.2008 року (а.с.28-41).

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Натомість, календарна дата або вказівка на подію, яка має неминуче настати, є терміном (частина друга статті 252 ЦК України).

Під виконанням сторонами зобов`язання слід розуміти реалізацію ними прав і обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого договором.

Згідно з пунктом 1.4.1.2 частини № 2 Кредитного договору, проценти нараховуються щомісяця у день сплати процентів, але не пізніше дати повернення Кредиту, визначеної у Графіку Платежів (Додаток № 1), на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення. Та сплачуються Позичальником відповідно до умов ст. 1.5. цього Договору.

Згідно з п. 1.5.1. частини № 2 Кредитного договору, повернення відповідної частини Кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку Платежів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок.

Згідно з п. 1.5.1.1. частини № 2 Кредитного договору, нараховані в порядку передбаченому цим Договором проценти сплачуються Позичальником одночасно з погашенням відповідної частини Кредиту та в строк передбачений в Графіку Платежів.

Згідно з п. 2 Кредитного договору датою остаточного повернення кредиту є 06.03.2015 року.

Згідно з п. 4 Кредитного договору, сума кредиту та процентів щомісяця погашається рівними частинами на протязі всього строку дії Кредитного договору. Щомісячне погашення Кредиту відбувається рівними частинами з нарахуванням процентів на залишок заборгованості по Кредиту.

Згідно з п. 5 Кредитного договору, Графік Платежів підписується обома Сторонами і є невід`ємною частиною до цього Договору (Додаток № 1). Кредитним договором є цей Договір зі всіма змінами та додатками до нього.

Згідно з Графіком Платежів (Додаток № 1) до Кредитного договору позичальник зобов`язується починаючи з 06.04.2008 року повернути банку кредит у таких розмірах, щоби станом на вказану нижче дату сума заборгованості за кредитом не перевищувала такий розмір: 07.04.2008 року - 27 279,25 доларів США; 06.05.2008 року - 27 051,52 доларів США і так далі.

Отже, сторони кредитного договору встановили, зокрема, строк виконання позичальником окремих зобов`язань з внесення щомісячних платежів, що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо умовами кредитного договору передбачені окремі зобов`язання боржника щодо повернення боргу щомісяця частинами та встановлена самостійна відповідальність боржника за невиконання таких обов`язків, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань по сплаті процентів та пені, за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованості повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Внаслідок неналежного виконання Позичальником умов Кредитного договору, а саме недодержання Позичальником графіку погашення як тіла кредиту, так і процентів за користування кредитними коштами, 17.06.2011 року Позивач направив Позичальникові вимогу, в якій повідомив про те, що пропонує достроково виконати боргові зобов`язання Позичальника за Кредитним договором в повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання цієї вимоги, шляхом сплати на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на рахунок № НОМЕР_3 в гривнях, МФО 300528, ідентифікаційний код НОМЕР_4 наступних сум: залишок заборгованості за Кредитом - 21769, 88 доларів США, суму відсотків за користування кредитом - 3218,05 доларів США.

Таким чином, Відповідач ОСОБА_1 має відповідати перед Позивачем за порушення договірних зобов`язань по тілу кредиту у розмірі 21 769,88 Доларів США, що по курсу НБУ на дату розрахунку заборгованості по клієнту ОСОБА_1 за Кредитним договором складає 256057,32 грн. (21 769,88 Доларів США х 11,762 грн.(курс НБУ на 19.05.2014 року)= 256057,32 грн.

Враховуючі те, що розрахунки Позивача по нарахованим та не сплаченим відсоткам, а також пені від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за Кредитним договором неаргументовані і недоведені, позов в цієї частині задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог до відповідача (Поручителя) ОСОБА_2

06.03.2008 року в забезпечення виконання зобов`язань Відповідача ОСОБА_1 , по Кредитному договору між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № SR-701/152/2008 (а. с. 11).

Відповідно до п. 1.1. ст. 1 Договору поруки, Відповідач ОСОБА_2 прийняла на себе обов`язки відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником (Відповідачем ОСОБА_1 ) його зобов`язань перед Кредитором (Позивачем) за Кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань. Також в п. 1.2. Договору поруки передбачено, що Поручитель (Відповідач ОСОБА_2 ) та Боржник (Відповідач ОСОБА_1 ) відповідають як солідарні боржники, що означає, що Кредитор (Позивач) може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до Боржника (Відповідача ОСОБА_1 ) так і до Поручителя (Відповідача ОСОБА_2 ), чи до обох одночасно.

Згідно з п. 3.1. та п. 3.2. ст. 3 Договору поруки у випадку невиконання Боржником (Відповідач ОСОБА_1 ) Боргових зобов`язань перед Кредитором (Позивачем) за Кредитним договором, Кредитор (Позивач) має право звернутись до Поручителя (Відповідача ОСОБА_2 ) з вимогою про виконання Боргових зобов`язань в повному обсязі чи в частині. Поручитель (Відповідач ОСОБА_2 ) приймає на себе зобов`язання, у випадку невиконання Боржником (Відповідачем ОСОБА_1 ) Боргових зобов`язань перед Кредитором (Позивачем) за Кредитним Договором, здійснити виконання Боргових зобов`язань в обсязі, заявленому Кредитором (Позивачем) протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Кредитора (Позивача).

Згідно з п. 3.4. Договору поруки, обов`язок Поручителя (Відповідача ОСОБА_2 ) виконати Боргові зобов`язання виникає при отримані від Кредитора (Позивача) відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою Поручителем (Відповідачем ОСОБА_2 ), якщо Кредитор (Позивач) надіслав її поштою за адресою, вказаною в цьому Договорі.

17.06.2011 року Кредитор (Позивач) направив Відповідачу ( ОСОБА_2 ) Досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, в якій вимагає достроково виконати боргові зобов`язання Позичальника ( ОСОБА_1 ) за Кредитним договором в повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання цієї вимоги, шляхом сплати на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на рахунок № НОМЕР_3 в гривнях, МФО 300528, ідентифікаційний код НОМЕР_4 наступних сум: залишок заборгованості за Кредитом - 21769, 88 доларів США, суму відсотків за користування кредитом - 3218,05 доларів США (арк. справи 115).

Аналогічну вимогу Кредитор (Позивач) направив Відповідачу ( ОСОБА_1 ).

Відповідно до п. 1 ст. 553, п. 1 та п. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє відповідне право кредитора.

Згідно з пунктами 4.1, 4.2. Договору поруки, набирає чинності з дати його підписання Сторонами (дата Договору) і діє до повного виконання Боргових Зобов`язань за Кредитним Договором. Відповідальність Поручителя припиняється лише після виконання Боргових Зобов`язань у повному обсязі, тобто до настання першої з цих подій.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Натомість, календарна дата або вказівка на подію, яка має неминуче настати, є терміном (частина друга статті 252 ЦК України).

Отже, умови договорів поруки про їхню дію до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором або до виконання поручителем зобов`язань боржника за основним договором, тобто до настання першої з цих подій, не встановлюють строк припинення поруки у розумінні статті 251 ЦК України. Тому у цьому випадку має застосовуватися припис частини четвертої статті 559 цього кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя (висновок Верховного Суду України, викладений, зокрема, у постановах від 24 вересня 2014, року у справі N 6-106цс14, від 20 квітня 2016 року у справі N 6-2662цс15, від 22 червня 2016 року у справі N 6-368цс16, від 29 червня 2016 року у справі N 6-272цс16, від 29 березня 2017 року у справі N 6-3087цс16, від 14 червня 2017 року у справі N 644/6558/15-ц).

Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. З огляду на преклюзивний характер строку поруки та зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов`язання застосоване у другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Під виконанням сторонами зобов`язання слід розуміти реалізацію ними прав і обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого договором.

Внаслідок неналежного виконання Позичальником умов Кредитного договору, а саме недодержання Позичальником графіку погашення як тіла кредиту, так і процентів за користування кредитними коштами, 17.06.2011 року Позивач направив Позичальникові вимогу, в якій повідомив про те, що пропонує достроково виконати боргові зобов`язання Позичальника за Кредитним договором в повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання цієї вимоги, шляхом сплати на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на рахунок № НОМЕР_3 в гривнях, МФО 300528, ідентифікаційний код НОМЕР_4 наступних сум: залишок заборгованості за Кредитом - 21769, 88 доларів США, суму відсотків за користування кредитом - 3218,05 доларів США.

Аналогічну вимогу було направлено Поручителю ОСОБА_2 .

Таким чином, Кредитор визнав, що строк повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредитну заборгованість потрібно погасити протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги.

Вказану вимогу Кредитор відправив 17.06.2011 року.

Відповідно до п. 3.4. Договору поруки, обов`язок поручителя виконати Боргові Зобов`язання виникає при отриманні від Кредитора відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою Поручителем, якщо Кредитор надіслав її поштою за адресою, вказаною в цьому Договорі.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Оскільки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України пред`явив 17.06.2011 року позичальникові вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором і вказав у вимозі, що ця заборгованість має бути погашена в повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання цієї вимоги, Кредитор змінив строк виконання основного зобов`язання, яке згідно з цим договором мало виконуватися за графіком погашення кредиту.

Днем настання строку виконання основного зобов`язання за цим договором, з якого починається відлік шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителів є несплата чергового щомісячного платежу Боржником.

За умови пред`явлення банком до боржника та поручителя вимог про дострокове виконання зобов`язання повернути кредит змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов`язання, і порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобов`язання (висновок Верховного Суду України, викладений, зокрема, у постановах від 21 січня 2015 року у справі N 6-190цс14, від 27 січня 2016 року у справі N 6-990цс15, від 22 червня 2016 року у справі N 6-368цс16, від 24 вересня 2014року у справі N 6-106цс14).

З огляду на це, беручи до уваги факт направлення позивачем 17.06.2011 року позичальникові вимоги з вказівками на те, що строк повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредитну заборгованість потрібно погасити в повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання цієї вимоги, тобто до 07.07. 2011 року, позивач мав звернутися до поручителів з позовом у межах шести місяців від цієї дати, а звернувся лише 26.05. 2014 року, строк дії Договору поруки припинений.

Кредитор, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання та звернувся з позовними вимогами лише 26.05.2014 року, тому підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя ОСОБА_2 не має.

У відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Таким чином, договір поруки № SR-701/152/2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_2 на час подання позовної заяви позивачем припинений.

Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654, грн. 00 коп.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України , судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, позов Позивача підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись:

ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 223, 263 - 265 ЦПК України, ст. ст. 251, 252, 526, 527, 530, 536, 553, 554, ч. 4 ст. 559 (в редакції чинної на 26.05.2014 року), 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , правонаступника прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості по тілу кредиту у розмірі у розмірі 256057,32 ( двісті п`ятдесят шість тисяч п`ятдесят сім) грн. 32 коп.

У задоволені позовних вимог по стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , правонаступника прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості по відсоткам та пені - відмовити.

У задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , правонаступника прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості у розмірі 1 283 120 (Один мільйон двісті вісімдесят три тисячі сто двадцять) гривень 45 копійок та суму сплаченого судового збору у розмірі 3 654 (Три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок, відмовити.

Розподілити судові витрати та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , правонаступника прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму сплаченого судового збору у розмірі 3 654 (Три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», адреса реєстрації: 04053 м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, .

Відповідачі: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ), адреса: АДРЕСА_2 .

Головуючий -