Справа № 466/4035/19 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/811/1022/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар Cавчук Г.В.

З участю: представника відповідача ОСОБА_1 -адвоката Каминської Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 466/4035/19 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 -адвоката Кацюби Андрія Мироновича на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 09 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 з участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ростової Людмили Олександрівни про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на квартиру,-

в с т а н о в и в :

17.05.2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовною заявою, в якій просить визнати недійсною заяву №7/01/2016 від 04.07.2016 року ОСОБА_2 про відмову від прийняття спадщини; визнати недійним та скасувати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 ; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 ; відповідно до ст.1272 ЦК України встановити додатковий строк для прийняття спадщини ОСОБА_2 .

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 09 лютого 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник позивача-адвокат Кацюба А.М. В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Звертає увагу, що нотаріус підтвердила, що дійсно встановила особу позивача по паспорту, в якому не була вклеєна фотографія 45-ти річного віку та зазначила, що заява про відмову від прийняття спадщини не є нотаріальною дією, а лише процесуальною. Звертає увагу, що відповідно до Положення про паспорт громадянина України, паспорт в якому не вклеєна фотокартка при досягненні 45- ти річного віку вважається недійсним, а тому нотаріус не встановивши особу, повинна була відмовити у вчиненні нотаріальної дії. З отриманих документів від нотаріуса позивачу стало відомо, що текст документу, який нотаріус оголошувала 04.07.2016 року в позивача вдома по АДРЕСА_3 і документ, який був ним підписаний в цей день є різними. Зазначає, що позивач не мав волевиявлення відмовлятися від спадщини, а тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Від приватного нотаріуса ЛМНО Ростової Л.О. надійшло заперечення на апеляційну скаргу у якій вона заперечує доводи апеляційної скарги та зазначає, що нотаріальні дії вчиняла відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року № 282/20595.

Сторони по справі в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи, клопотань не заявили. Відповідач ОСОБА_1 забезпечила в суд явку свого представника.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За змістом ч.1ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Каминської Л.Р. на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 17.06.2016 року (а.с.8 Спадкової справи).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з Ѕ ідеальних часток квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 , а також з грошових вкладів, які знаходились в банківських установах України.

Спадкоємцями першої черги спадкування за законом були чоловік померлої ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 - позивач по справі.

Після смерті ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом ЛМНО Ростовою Л.О. відкрито спадкову справу № 01/2016 (додано до справи).

З матеріалів спадкової справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік померлої ОСОБА_4 та син померлої ОСОБА_2 як спадкоємці першої черги звернулися до приватного нотаріуса ЛМНО МЮ України Ростової Л.О. про відмову від прийняття спадщини на користь спадкоємця за законом (внучки спадкодавця) ОСОБА_1 (Спадкова справа, арк..1,5).

Із змісту заяви позивача ОСОБА_2 встановлено, що він відмовляється від прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь внучки померлої ОСОБА_1 . Зазначено, що нотаріусом роз`яснено ст.1273 ЦК України про те, що відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття ( шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини).

У зв`язку із слабким зором заявника, текст заяви нотаріусом прочитано вголос 04.07.2016 року та власноручно підписаний заявником ОСОБА_2 .

При зверненні до суду з даним позовом позивач ОСОБА_2 стверджує, що заяву про відмову від прийняття спадщини він підписав під впливом обману, не мав змоги особисто прочитати заяву, його особу встановлювалося за паспортом, який на той час не був дійсний, оскільки в ньому не було вклеєно фотографію у віці 45 років, а тому вважає вчинений ним правочин неправомірним.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції правильно зазначив, що приймаючи заяву про відмову від прийняття спадщини, нотаріус керувалася Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Положенням про паспорт громадянина України та нормами цивільного права, книга шоста-спадкове право.

Із висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується.

Відповідно до ч.1 ст.1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

За частиною першою ст.1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст.1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від їх прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 ЦК.

У відповідності до статті 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1273 ЦК прописано, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах-уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття, тобто на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом ст.202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочини можуть бути односторонні та дво чи багатосторонніми ( договори) (ч.2 ст.202)

Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією чи кількома особами.

Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила.

Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб, лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Згідно з ч.ч. 3,5 ст.203 ЦК волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За правилами ч.1 ст.229 ЦК якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якості речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. У разі відкликання спадкоємцем своєї відмови від прийняття спадщини протягом строку, встановленого для її прийняття, він відновлює своє право на спадкування. Відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом. Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, передбачених ст.ст. 225, 229-231,233 ЦК.

Із матеріалів справи, із спадкової справи не встановлено, що позивач ОСОБА_2 на протязі встановленого ст.1273 ЦК шестимісячного строку звертався до нотаріуса про відкликання своєї заяви від 04.07.2016 року про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час підписання заяви, позивач діяв свідомо, його наміри були перевірені нотаріусом та роз`яснені наслідки. Текст заяви був прочитаний вголос, оскільки ОСОБА_2 заявив про свій слабкий зір, про що зроблено відмітку на заяві та проставлений підпис ОСОБА_2 особисто ним написаний. Дії нотаріуса відповідали п.3.3 п.3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Щодо доводів позовної заяви про введення позивача в оману, останнім не надано доказів, що він звертався із зазначеного приводу у відповідні органи про вчинення відносно нього шахрайських дій.

Щодо посилання позивача на недійсність паспорта при встановленні його особи, оскільки не була вклеєна фотографія у віці 45 років, суд зазначає, що паспорт ОСОБА_2 пред`явив нотаріусу особисто, як документ що підтверджує його особу. Будь-яких сумнівів, що фотографія на паспорті не відповідала особистості заявника, у нотаріуса не було, однак жодної дії згідно паспорта нотаріус не вчиняла. Вирішальним в даній ситуації була воля заявника, усвідомлення ним зазначених дій, його дієздатність. Заявнику ОСОБА_2 нотаріусом було роз`яснено наслідки поданої ним заяви про відмову від спадщини, строк на протязі якого він може відкликати свою заяву. Після отриманої інформації та прочитаного вголос тексту заяви, заявник ОСОБА_2 таку підписав особисто, на протязі шестимісячного строку не відкликав. В суд звернувся через три роки після відкриття спадщини.

Суд також зазначає, що факт відсутності фотографії у паспорті по досягненні 45 річного віку, не є підставою для визнання правочину недійсним.

Відповідно до ст.12 ч.1,3; ст.81 ч.1 ЦК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.81 ЦПК).

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Згідно ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 -адвоката Кацюби Андрія Мироновича залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 09 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк