Провадження № 2/760/5161/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Омелько Г.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Усатової І.А. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої в наслідок незаконних дій посадової особи органу державної влади,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває вищезазначена цивільна справа.

Судом, в межах розгляду справи, було призначено судове засідання на 10.02.2021

на 11:00 год.

Позивачем 05.02.2021 подано до суду заяву про відвід головуючого у справі судді Усатової І.А.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що суддею Солом`янського районного суду міста Києва Усатовою І.А. не було призначено та не розглянуто у зв`язку з незаконною відмовою в доступі до правосуддя іншу справу, яка перебуває в провадженні суду за позовом ОСОБА_1 .

На думку позивача, суддя прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду даної справи. Позивач вважає, що сумнів у безсторонності судді є достатньо вмотивованим, обґрунтованим та розумним та вказує на недовіру позивача до суду та необхідності у зміні його складу.

Враховуючи викладене вище, просив суд задовольнити заяву про відвід.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вивчивши матеріали заяви про відвід головуючого судді, суд дійшов висновку про їх необґрунтованість, виходячи з наступного.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини у рішенні в справі «Білух проти України» від 09 листопада 2006 року зазначено, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При вирішенні справи Європейський суд у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

При цьому суд вважає, що наявність об`єктивного критерію має визначатися, виходячи з об`єктивно існуючих обставин, тобто обставин, які існували та існують поза волею учасників процесу.

Будь-яких посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто вчинення суддею дій, які б свідчили про прояви упередженості чи безсторонності, заявником не зазначено.

Таким чином, підстави, викладені заявником в обґрунтування поданої заяви про відвід, не ґрунтуються на законі, фактичних обставинах справи, і є лише її суб`єктивною точкою зору з цього приводу.

Таким чином, зазначені в заяві ОСОБА_1 обставини не можуть свідчити про необ`єктивність або упередженість судді.

З точки зору закону такі обставини не є підставою для сумнівів в об`єктивності судді та відводу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наведені ОСОБА_1 підстави для відводу головуючої судді у справі Усатової І.А. є необґрунтованими, а тому подана заява про відвід задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч.3,7 ст.40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

З огляду на наведене, відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України заява про відвід підлягає передачі іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, в порядку

ч. 1 ст. 33 ЦПК України для її подальшого вирішення.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Усатової І.А. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої в наслідок незаконних дій посадової особи органу державної влади - вважати необґрунтованою.

Передати заяву про відвід на вирішення іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України для її подальшого вирішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.А. Усатова