ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року

м.Суми

Справа №584/1023/18

Номер провадження 22-ц/816/28/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач Сільськогосподарський споживчий кооператив «Ярославна»,

відповідачі ОСОБА_1 , Фермерське господарство «Троценко»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Фермерського господарства «Троценко» - адвоката Сенченка Андрія Володимировича,

на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 18 вересня 2020 року в складі судді Данік Я.І., ухвалене в м. Путивль,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року Сільськогосподарський споживчий кооператив «Ярославна» (далі по тексту - ССК «Ярославна»)звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Троценко» (далі по тексту - ФГ «Троценко») про визнання договору оренди землі недійсним.

Свої вимоги мотивував тим, що 08 січня 2008 року між кооперативом та ОСОБА_1 був укладений договорі оренди землі, відповідно до умов його останній передав в оренду строком на 20 років земельну ділянку площею 1,905 га, за кадастровим номером :05:001:0144. Цей договір був зареєстрований у відділі Держкомзему у Путивльському районі Сумської області 09 січня 2008 року. Звернувшись у березні 2018 року до державного реєстратора виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області з приводу реєстрації права оренди вказаної земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позивач дізнався, що право оренди земельної належної на праві власності відповідачу ОСОБА_1 16 серпня 2017 року зареєстроване за ФГ «Троценко» на підставі договору оренди від 07 серпня 2017 року.

Посилаючись на те, що зміст договору оренди землі від 07 серпня 2017 року суперечить вимогам чинного законодавства, порушує його права на володіння та користування вказаною земельною ділянкою на умовах оренди, позивач просив визнати цей договір недійним і скасувати запис про його державну реєстрацію.

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 16 травня 2019 року позов ССК «Ярославна» до ОСОБА_1 , ФГ «Троценко» в частині скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки залишено без розгляду.

Заочним рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 16 травня 2019 року позов ССК «Ярославна» задоволено, визнано недійсним договір оренди землі від 07 серпня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Троценко».

Путивльський районний суд Сумської області ухвалою від 03 вересня 2019 року скасував вказане заочне рішення та призначив справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

У вересні 2019 року позивачем ССК «Ярославна» була подана заява про зміну предмету позову, в якій просив визнати недійсним договір оренди землі від 13 червня 2019 року, укладений між ФГ «Троценко» та ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після ухвалення судом вищезазначеного заочного рішення, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про припинення права оренди ФГ «Троценко» на підставі укладеної 13 червня 2019 року між відповідачами додаткової угоди до договору оренди землі від 07 серпня 2017 року. Крім того, того ж дня було зареєстровано право оренди земельної ділянки за кадастровим номером :05:001:0144 за ФГ «Троценко» на підставі договору оренди землі від 13 червня 2019 року.

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 18 вересня 2020 року позов ССК «Ярославна» задоволено.

Визнано недійним договір оренди землі від 13 червня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Троценко».

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 16 вересня 2019 року у цій справі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на корись ССК «Ярославна» 881 грн судових витрат.

Стягнуто з ФГ «Троценко» на користь ССК «Ярославна» 881 грн судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ФГ «Троценко» - адвокат Сенченко А.В., посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не конкретизовано яким нормам законодавства суперечить оспорюваний договір оренди землі від 13 червня 2019 року. Вказує на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що об`єктом оренди за договорами оренди землі від 08 січня 2008 року та від 13 червня 2019 року є одна і та ж земельна ділянка. Звертає увагу на те, що в наданій позивачем копії договору оренди землі від 08 січня 2008 року маються виправлення у зазначенні загальної площі земельної ділянки та кадастрового номеру.

Крім того зазначає, що справа розглянута за відсутності відповідача ФГ «Троценко», який не був повідомлений належним чином про проведення судового засідання, що в свою чергу призвело до порушення прав його на судовий захист.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача СКК «Ярославна» - адвокат Каліон А.А. просить рішення суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників ФГ «Троценко» - адвокатів Сенченка А.В., Казака М.В., представника ССК «Ярославна» - адвоката Каліон А.А., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,29 га, з яких 0,91 ріллі та 0,38 кормових угідь, що розташована на території Новослобідської сільської ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №024553 (а.с. 9).

08 січня 2008 року між ССК «Ярославна» та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого останній передав в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Новослобідської сільської ради, загальною площею 1,905 га, строком на 20 років (а.с. 6-7). Договір зареєстрований в ДЗК м. Путивль, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 09 січня 2008 року.

08 січня 2008 року ОСОБА_1 та керівник ССК «Ярославна» ОСОБА_2 склали акт про визначення меж земельної ділянки, яка є власністю орендодавця з кадастровим номером 050010144 (а.с. 8), що була фактично передана в натурі орендарю ССК «Ярославна» 16 січня 2008 року, що підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки, що надається в оренду.

Рішенням від 22 березня 2018 року за №40246834 державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області Анохін С.В. відмовив у державній реєстрації права оренди земельної ділянки, що розташована: Сумська область, Путивльський район, Новослобідська селищна рада, кадастровий номер земельної ділянки :05:001:0144 за ССК «Ярославна», з тих підстав, що було встановлено наявність вже зареєстрованого права оренди з іншим правонабувачем (орендарем) (а.с. 11).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 16 серпня 2017 року внесено запис про інше речове права, а саме право оренди земельної ділянки за кадастровим номером :05:001:0144, площею 1,9048 га за ФГ «Троценко» на підставі договору оренди землі від 07 серпня 2017 року (а.с. 12).

З рішення про відмову у скасуванні державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 03 липня 2019 року за №47605753 слідує, що право оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі від 07 серпня 2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Троценко» припинено державним реєстратором на підставі додаткової угоди від 13 червня 2019 року (а.с. 104).

Окрім того, 13 червня 2019 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право оренди вищезазначеної земельної ділянки за ФГ «Троценко» на підставі договору оренди землі від 13 червня 2019 року (а.с. 105).

Ухвалюючи рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право користування земельною ділянкою, яке виникло та існує у позивача на підставі договору з одним із відповідачів, було порушено внаслідок укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки між відповідачами, і таке право підлягає захисту в обраний позивачем спосіб, оскільки одна й та сама ділянка не може одночасно бути об`єктом оренди за двома різними договорами, укладеними з різними орендарями.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (ч. 2 ст. 124 ЗК України у редакції, чинній на час укладення договору оренди землі 08 січня 2008 року).

Згідно з ч. 2 ст. 125 ЗК України, у вказаній редакції, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

За змістом ст.ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» ( у редакції, чинній станом на 08 січня 2008 року) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Як було встановлено судом першої інстанції та не спростовано відповідачами, що на час підписання 13 червня 2019 року оскарженого договору оренди землі та реєстрації права оренди земельної ділянки за ФГ «Троценко» був чинним договір оренди цього ж об`єкта, підписаний 08 січня 2008 року і зареєстрований у відділі Держкомзему в Путивльському районі Сумської області 09 січня 2008 року в Державному реєстрі земель (запис за № 23).

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (абз 4 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі»).

Пунктом 3 частини 1 ст. 395 ЦК України встановлено, що одним з речових прав на чуже майно є право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) виникає на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до Цивільного кодексу України (ч. 1 ст. 102-1 ЗК України).

Право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (ч. 1 ст. 407 ЦК України).

Згідно зі ст. 369 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього кодексу.

Пунктом в) частини 3 статті 152 ЗК України визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Враховуючи, що на час підписання оскарженого договору оренди та реєстрації права оренди земельної ділянки був чинним інший договір оренди цього ж об`єкта, підписаний раніше і зареєстрований у відділі Держкомзему в Державному реєстрі земель, є підстави для визнання оскарженого договору оренди недійсним.

Аналогічний висновком викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року по справі №587/2110/16-ц та від 19 лютого 2020 року по справі №387/515/18.

На переконання колегії суддів, у супереч доводам апеляційної скарги, вирішуючи цей спір судом першої інстанції в повній мірі встановлено наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання договорів оренди землі недійними, наведено мотиви в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким конкретно нормам законодавства не відповідає оспорюваний договір.

Доводи апелянта про відсутність зареєстрованого права оренди Сільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» в Державному земельному кадастрі не спростовують висновків суду, оскільки відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» від 07 липня 2011 року з 01 січня 2013 року розпочав свою роботу Державний земельний кадастр геоінформаційна система відомостей у якій здійснюється державна реєстрація земельних ділянок. Так у п. 2 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державний земельний кадастр» було визначено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Крім того, у п. 4 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Не перенесення даних щодо права оренди позивача з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку не анулює його право оренди, що було зареєстровано на час виникнення такого права.

Колегія суддів вважає непереконливими також і доводи апеляційної скарги щодо не доведення факту передання відповідачем ОСОБА_1 в оренду за договорами оренди землі від 08 січня 2008 року та від 13 червня 2019 року однієї і тієї ж земельної ділянки.

Зокрема, у відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Передання ССК «Ярославна» в користування на правах оренди належної відповідачу ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 1,905 га ріллі, яка розташована на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, за кадастровим номером :05:001:0144 підтверджується договором оренди землі від 08 січня 2008 року, актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та актом приймання-передачі земельної ділянки, що надається в оренду.

Враховуючи те, що укладений між ССК «Ярославна» та ОСОБА_1 договір оренди землі від 08 січня 2008 року сторонами не оскаржувався та недійсним в судовому порядку не визнавався, а тому згідно до положень ст. 204 ЦК України є правомірним, а додана до позову належно завірена його копія з доданими актами на думку колегії суддів є належними доказами, незважаючи на посилання представників апелянта про наявність, на їх думку, в останніх виправлень та неточностей.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження перебування у відповідача ОСОБА_1 на праві власності ще однієї земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, окрім тієї, що була передана в оренду ССК «Ярославна», ані до суду першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду рішення суду надано не було. Даних обставин не спростував і сам власник земельної ділянки ОСОБА_3 .

Разом з тим, згідно з приписами п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Наявні у справі докази свідчать про відсутність належного повідомлення відповідача ФГ «Троценко» про місце, дату і час розгляду справи у суді першої інстанції 18 вересня 2020 року.

Таким чином, враховуючи те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення було порушено норми процесуального права та розглянуто дану справу за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, чим порушено його процесуальні права, на що зокрема посилається представник відповідача ФГ «Троценко» - адвокат Сенченко А.В., колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги в цій частині обґрунтованими, та приходить до висновку, що з цих підстав рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ССК «Ярославна» про визнання договору оренди землі від 13 червня 2019 року недійсним за наведених вище обставин.

Також, у відповідності до приписів ст. 158 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 16 вересня 2019 року.

Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що за наслідками скасування судового рішення позовні вимоги ССК «Ярославна» підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому з відповідачів ОСОБА_1 та ФГ «Троценко» в дольовому порядку підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір на загальну суму 2722 грн 50 коп., з яких 1762 грн за розгляд справи в суді першої інстанції та 960 грн 50 коп. за розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову, а саме по 1361 грн 25 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 206, 255, 373, 374, 376, ст.ст. 381 - 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Фермерського господарства «Троценко» - адвоката Сенченка Андрія Володимировича задовольнити частково.

Рішення Путивльського районного суду Сумської області від 18 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Cільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі від 13 червня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Троценко».

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 16 вересня 2019 року у справі за позовом Cільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Троценко» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, а саме: скасувати заборону вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0144, що належить ОСОБА_1 та знаходиться на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Cільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» 1361 грн 25 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнути з Фермерського господарства «Троценко» на користь Cільськогосподарського споживчого кооперативу «Ярославна» 1361 грн 25 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко