Справа № 308/8567/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 лютого 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Кожух О.А.,

з участю секретаря Микуляк Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 02 вересня 2020 року (у складі судді Бенци К.К.) за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову у серпні 2020 р.

Просила забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_1 , ОСОБА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проведення будівельних робіт на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстровано Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради 03 липня 2020 р. ЗК № 76, назва будівництва - реконструкція частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування указала, що вона звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та управління Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт і зобов`язання учинити певні дії.

Предметом спірних правовідносин є скасування повідомлення на початок виконання будівельних робіт. Відповідачі протягом серпня 2020 р. активно здійснюють будівництво з порушенням правил забудови без виконання містобудівних умов та обмежень від 21.10.2019 р. і порушують права та інтереси суміжного користувача, тобто заявника.

У разі невжиття заходів забезпечення позову відповідачі проведуть будівництво чим унеможливлять відновлення становища, яке існувало до порушення прав та інтересів позивача.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 02 вересня 2020 р. заяву задоволено: заборонено, до ухвалення судом рішення по суті спору, ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проведення будівельних робіт на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстровано Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради 03 липня 2020 р. ЗК № 76, назва будівництва - реконструкція частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу, а в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. Доводить про порушення норм процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-у відповідачів наявні всі дозвільні документи, необхідні для виконання будівельних робіт на об`єкті реконструкції за адресою: АДРЕСА_1 ;

-у матеріалах справи відсутні відомості, що невжиття заходів забезпечення позову утруднять або унеможливлять виконання рішення суду;

-прохальна частина заяви про забезпечення позову є тотожна вимогам позовної заяви, відтак, задовольнивши заяву про забезпечення позову, суд вирішив справу по суті до постановлення рішення у справі.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін. Узагальнені доводи заперечення зводяться до того, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, який правомірно забезпечив позов, оскільки заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Решта учасників справи не оскаржили ухвали.

Про судове засідання, яке було призначене на 02 лютого 2021 р. о 15.30 год., сторони були належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи, у судовому засіданні був присутній представник ОСОБА_2 - адвокат Шпуганич В.П. Від представника ОСОБА_1 - адвоката Ємчук Л.В., надійшло клопотання про проведення розгляду справи без участі апелянта та її представника. На задоволенні апеляційної скарги наполягають, ухвалу суду першої інстанції просять скасувати, а в задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Суд дійшов висновку, що той вид забезпечення позову, який просив позивач є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції через його відповідність правильно встановленим обставинам справи, належно оціненим доказам і нормам матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Так, ч.1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується зокрема забороною вчиняти певні дії (п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом спірних правовідносин є те, що 21 жовтня 2019 р. Управлінням містобудування та архітектури видано ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 містобудівні умови № 211-М на реконструкцію частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі цього відповідачі зареєстрували 03 липня 2020 р. повідомлення про початок виконання будівельних робіт ЗК № 76.

ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 , і земельної ділянки площею 0,091 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:002:0112, по сусідству з об`єктом будівництва.

Отже, видача містобудівних умов на підставі яких проводиться будівництво безпосередньо зачіпають права та інтереси позивача.

Забудовники після отримання містобудівних умов та обмежень, не виконавши умови щодо отримання погодження в управлінні культурної спадщини, порушуючи умови щодо розташування, вийшли за межі існуючої будівлі та розпочали будівництво, чим допустили порушення вимог містобудівної документації та прав третіх осіб, в тому числі позивача.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач просила заборонити відповідачам проведення будівельних робіт на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстровано Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради 03 липня 2020 р. ЗК № 76.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Так, довід про те, що у відповідачів наявні всі дозвільні документи, необхідні для виконання будівельних робіт на об`єкті реконструкції за адресою: АДРЕСА_1 , не береться судом до уваги, оскільки саме ці документи і оспорюються позивачем, що і послугувало зверненням із заявою про забезпечення позову.

Довід апелянта про те, щов матеріалах справи відсутні відомості, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить або унеможливить виконання рішення суду, не можуть бути взяті судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки є суб`єктивною оцінкою зі сторони відповідача, і не впливають на правильність вирішення заяви про забезпечення позову по суті.

Також не заслуговує на увагу довід апеляційної скарги стосовно того, що прохальна частина заяви про забезпечення позову є тотожна вимогам позовної заяви, відтак задовольнивши заяву про забезпечення позову, суд вирішив справу по суті до постановлення рішення у справі, оскільки суперечить матеріалами наявним у справі.

Прохальна частина позовної заяви звучить наступним чином:

-скасувати повідомлення на початок виконання будівельних робіт, яке зареєстровано Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради 03 липня 2020 р. ЗК № 76, назва будівництва - реконструкція частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , забудовники ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

-зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відновити стан земельної ділянки в АДРЕСА_4 кадастровий номер земельної ділянки :05:001:0091 у стан до початку виконання будівельних робіт, а саме демонтувати розпочате будівництво на ділянці (фундамент, частину стіни, які розташовані за межами сформованої квартири, загальною площею 53,40 м.кв та житловою площею 39.20 м. кв.

У прохальній частині заяви про забезпечення позову позивач просить заборонити відповідачам проводити будівельні роботи на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстровано Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради 03 липня 2020 р. ЗК № 76, назва будівництва - реконструкція частини житлового будинку з розширенням та виділенням в окреме будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Очевидно, що в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії є ризики, що в подальшому відповідачами можуть вчинятися дії щодо зміни конфігураційна спірному об`єкті тощо. Указані дії необхідно попередити, оскільки існує спір щодо правомірності надання дозволу на початок проведення будівельних робіт.

У випадку невжиття заходів забезпечення позову та за умови ухвалення судового рішення на користь позивача виконати таке рішення буде складно або взагалі неможливо, адже під час розгляду справи по суті спірний об`єкт може змінити свою конфігурацію, що ставить під загрозу виконання майбутнього судового рішення, знову ж таки, у випадку задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, є співмірними заявленим позовним вимогам, цілком відповідають характеру спірних правовідносин і ніяким чином не порушать прав учасників спору, а навпаки, зможуть забезпечити рівність таких прав.

Ужиття заходів забезпечення позову захистить права позивача у випадку задоволення його позовних вимог. Інтереси та права відповідачів таким забезпеченням не будуть порушені або обмежені, оскільки заходи забезпечення позову мають виключно тимчасовий характер і після вирішення спору по суті, вони будуть скасовані і у випадку ухвалення рішення не на користь позивача, відповідачі і надалі зможуть реалізовувати свої права стосовно проведення реконструкції і будівництва.

Стороною позивача належними та допустимими доказами доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання майбутнього судового рішення у випадку ухвалення на його користь.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і позиції позивача, відтак не заслуговують на увагу.

Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 2.Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 02 вересня 2020 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 08.02.2021 р.

Судді: