СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/605/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - П`ятничук І.В.,

за участю секретаря - Марус А.О.,

представника заявника - Нестеренко Т.Г.,

представник зацікавленої особи - Могилян Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 31.08.2018 р. звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зацікавлені особи: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», якою з урахуванням заяви про зміну підстав обґрунтування, просить визнати виконавчий лист, виданий Святошинським районним судом м. Києва № 2/759/5418/13 від 17 грудня 2014 року щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» виданого на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25.12.2013 року, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 25.12.2013 року Святошинським районним судом м. Києва було винесено рішення у цивільній справі № 2/759/5418/13 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором №009/1351/08/1 від 30.05.2008 року в розмірі 17563,67 грн., в тому числі 9336,50 грн. основної суми та нарахованих на неї відсотків. 17.12.2014 року на виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист. 16.01.2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві було відкрито ВП № 46026205. Зазначає, що ОСОБА_1 не отримував кошти за договором №009/1351/08/1 від 30.05.2008 року. На думку, заявника у боржника ОСОБА_1 відсутні обов`язки щодо сплати заборгованості на користь стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна», оскільки фактично не відбулась передача прав вимоги та відсутня заборгованість ОСОБА_1 , оскільки відповідно до квитанції від 30.05.2008 року ним сплачено страховий платіж у сумі 9336,50 грн.

На підставі викладеного просить, визнати виконавчий лист у справі № 2/759/5418/13, таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 заяву підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені у заяві.

Представник зацікавленої особи АТ «ОТП Банк» в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, посилаючись на її необґрунтованість.

Пдеставник зацікавленої особи Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві, ПАТ "ОТП Банк" в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Вислухавши представника заявника, представника ТОВ "ОТП Факторинг Україна", дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що 25.12.2013 року у справі № 2/759/5418/13 за позовом ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № 009-1351-08-1 про кредитування поточного рахунку від 30.05.2008 року у сумі 17563, 67 грн. та 229,40 грн. судового збору (т.1 а.с. 137-139).

З вказаного рішення суду вбачається, що 27.01.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 27/01/12 згідно якого до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги до ОСОБА_1

17.12.2014 року Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчий лист у справі № 2/759/5418/13 на виконання рішення суду (т. 2 а.с. 46-47).

16.01.2015 року постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ в м. Києві було відкрито виконавче провадження ВП № 46026205 на підставі виданого 17.12.2014 р. Святошинським районним судом м. Києва виконавчого листа (т. 3 а.с. 42).

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд» та ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п. 40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно зі ст. 1 закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

З огляду на зазначене питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перешкодою для завершення судового провадження.

Необхідним для позитивного вирішення питання щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є порушення прав боржника видачею виконавчого листа чи його виконанням.

В силу ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

З наведених положень законодавства випливає, що підставою для виконання судових рішень є виконавчі листи.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Верховний суд в постанові від 16.01.2018 року в справі №755/15479/14-ц зазначив, що суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин. Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання."

Виняток з цього правила становлять перелічені в статті 432 ЦПК України причини, якими може бути обумовлено невиконання рішення суду.

Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок (параграф 66 рішення від 28.07.1999 р. «Іммобільяре Саффі проти Італії»).

У даній справі судом не встановлено будь - яких порушень прав та інтересів боржника. Виконавчий документ видано на підставі рішення, яке набрало законної сили.

Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є «обов`язковість рішень суду».

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державних влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами.

Виконавче провадження - є квінтесенція процесу поновлення порушених прав, реалізація конституційного принципу обов`язковості виконання рішення суду.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведені законодавчі положення, судом не встановлено ні юридичних, ні фактичних обставин, які свідчили б про те, що виконавчий лист видано помилково та/або обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 89, 259, 260, 261, 268, 353-354, 432 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.В. П`ятничук