Провадження № 2/686/1434/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу №686/20033/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2020 року до суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 36 573 грн. Позов мотивує тим, що з 12.03.2002 року по 11.10.2019 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом від 06.04.2020 року з відповідача стягнуто аліменти в розмірі ј частини заробітку, починаючи з 16.03.2020 року і до повноліття дитини. У зв`язку із особливими обставинами, такими як розвиток здібностей дитини та її хвороба, позивач особисто понесла додаткові витрати. За період з 05.01.2020 року по 12.08.2020 року просить стягнути 36 573 грн. додаткових витрат з відповідача.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила, що з 2018 року донька проходить планове лікування в медичному центрі «Фенікс Дент», впродовж лютого-березня 2019 лікувалась стаціонарно у Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері, готувалась до ЗНО, проходила лікування викривлення хребта. На всі ці послуги позивач особисто несла додаткові витрати на дитину.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечує, зазначає, що під час навчання та лікування доньки у Львові, оплачував проживання доньки в гуртожитку, продукти харчування, надавав кошти на придбання верхнього одягу, туристичні поїздки, особисто фінансував підготовку до лікування зубів доньки, ним профінансовані всі медикаментозні витрати психотерапевтичного лікування доньки у Львові, також сплачено за лікування проблем зі спиною доньки на курорті у смт. Сатанів у 2019 році. А тому твердження позивача про те, що вона особисто несе додаткові витрати на дитину є неправдивими.

За таких обставин суд вважає за можливе слухати справу за даної явки учасників процесу та на підставі зібраних доказів.

18.08.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

23.09.2020 року справу призначено до слухання до суті.

30.10.2020 року відповідачем надано письмові заперечення на позов з додатками, які долучено до матеріалів справи.

04.12.2020 року відповідачем заявлялось клопотання про об`єднання справ про стягнення додаткових витрат та стягнення аліментів в одне провадження, яке судом залишено без задоволення.

29.01.2021 року позивачем надано відповідь на заперечення проти позовної заяви.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 12.03.2002 року по 11.10.2019 року перебували у шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини та копією рішення про розірвання шлюбу, які долучені до матеріалів справи.

Судовим наказом від 06.04.2020 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в розмірі ј частини заробітку, починаючи з 16.03.2020 року і до повноліття дитини. Копія наказу додається.

У зв`язку із особливими обставинами, такими як розвиток здібностей дитини та її хвороба, позивач особисто понесла додаткові витрати на дитину. За період з 05.01.2020 року по 12.08.2020 року просить стягнути 36 573 грн. додаткових витрат з відповідача.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-ХІІ), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з хронічною хворобою дитини, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У постанові від 13 вересня 2017 у справі N 6-1489цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок, згідно якого СК України виходить з приниипу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Визначення особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року №З зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо.

Так, позивач зазначає, що особисто несе додаткові витрати на дитину і за період з 05.01.2020 року по 12.08.2020 року просить стягнути 36 573 грн. додаткових витрат з відповідача. Тобто, сума понесених нею додаткових витрат має складати 73 146 грн. за зазначений період.

Однак, відповідно до наданих позивачем квитанцій, на оплату мобільного зв`язку, переказ особистих коштів на картку доньки та квитанцію про оплату стоматологічних послуг «Фенікс Дент», ОСОБА_1 за зазначений період було витрачено 13 543 грн. У квитанціях на суму 6 550 грн. платник взагалі не вказаний, тому суд не може дійти висновку про оплату цих коштів саме позивачем, а відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За зазначений період позивач отримала аліменти з відповідача на суму 35 709,62 грн. на утримання на той час ще неповнолітньої доньки, однак доказів того, що послуги оператора мобільного зв`язку, переказ особистих коштів на картку доньки є додатковими витратами, а не витратами пов`язаними з утриманням дитини, на які стягувались аліменти з ОСОБА_2 , позивач також не надала.

Зокрема, позивачем не підтверджено ті обставини, що сума понесених нею додаткових витрат складає 73 146 грн. за період з 05.01.2020 року по 12.08.2020 року, оскільки вона просить стягнути з відповідача 50% цієї суми, а саме 36 573 грн., отже суду є не зрозумілим такий розрахунок позивача, оскільки він нічим не підтверджений.

Суд критично оцінює заперечення відповідача на позов в тій частині, що він добровільно поніс додаткові витрати на утримання доньки, оскільки із наданих ним копій квитанцій на понесені витрати, вони або не стосуються зазначеного періоду, а саме з 05.01.2020 року по 12.08.2020 року, або не стосуються витрат саме на доньку, ОСОБА_4 , однак, зазначені обставини не позбавляють позивача обов`язку довести понесення зазначених нею сум додаткових витрат на утримання неповнолітньої доньки.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. ОСОБА_1 не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що за період з 05.01.2020 року по 12.08.2020 року нею було понесено 73 146 грн. додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_3 , а тому в позові про стягнення 50% від зазначеної суми з відповідача, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 78, 81, 141, 263 265 ЦПК України, ст.ст. 22, 150, 180, 185 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 36 573 грн. залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 09.02.2021 року.

Суддя: