Справа № 509/3547/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Овідіополь Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд,

учасники цивільного провадження:

позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Канікаєв Ю.О., адвокат Нестеренко О.М., відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Бобрешова С.А.

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2020 року представник позивачки звернувся з вищеназваною позовною заявою, до відповідача. Предметом спору є стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей, які проживають на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської обл.

Позиція сторін.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог представник позивачки зазначив, що відповідач є батьком дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перебувають на утриманні позивачки, від участі у вихованні та утриманні дітей самоухиляється, не турбується про здоров`я і розвиток дітей, має заборгованість по сплаті аліментів, а тому фактично просить визнати розмір заборгованості по аліментам відповідача станом на 01 березня 2020 року в розмірі 97 279 грн. та стягнути з відповідача на користь позивачки пеню за прострочення сплати аліментів в період з 01 квітня 2019 року по 01 березня 2020 року в розмірі 97 279 грн.

В ході судового розгляду представник позивачки направив заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в його відсутності.

Представник відповідача копію позову та матеріали до нього отримав, в порядку ст. 178 ЦПК України направив відзив до суду, з якого видно, що з позовом не погоджується та просить відмовити в його задоволенні, позов не визнав.

Рух справи.

31 липня 2020 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 196 ч.1 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Обставини, які встановлені судом.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (код НОМЕР_1 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 є батьком дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які мешкають разом з позивачкою ОСОБА_1 .

В провадженні ДВС є виконавче провадження № 59683023, яке було відкрито 31 липня 2019 року на підставі заяви стягувача та виконавчого листа Овідіопольського райсуду Одеської області № 2-4763/18 виданого 19.07.2019 року згідно якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2000.00 грн. до повноліття дітей. Рішення суду першої інстанції є чиним.

Заборгованість на 01 березня 2020 року у відповідача (боржника в рамках виконавчого провадження) по сплаті аліментів складає 97 279 грн., яка була відповідно до ст. 195 СК України встановлена старшим державним виконавцем Шепетівського МР ВДВС у Хмельницькій області в рамках виконавчого провадження № 59683023.

Відповідач надав суду заперечення до позову з яких видно, що вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів не має, у зв`язку з його матеріальним та сімейним становищем.

З матеріалів справи видно, що відповідач будучи боржником у виконавчому провадженні, був обізнаний про існування зобов`язань по сплаті аліментів, в рамках виконавчого провадження, відповідач здійснював перерахування аліментів за допомогою послуг банківських установ, що державним виконавцем було зараховано при складанні розрахунку заборгованості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача цивільно правової відповідальності, передбаченої ст. 196 ч.1 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на відповідача (боржника), який не надав суду відповідно до ст.ст.77,78 ЦПК України належних та допустимих доказів належного виконання обов`язків по сплаті аліментів на утримання дітей.

Відповідач фактично заперечує проти розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, складений державним виконавцем, посилаючись на те, що він у добровільному порядку сплачував аліменти. З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів видно, що відповідач в жовтні- грудні 2019 року, січні - березні 2020 року частково сплатив аліменти. Відповідач, будучи боржником в рамках виконавчого провадження, має право ознайомитись з матеріалами справи та надати суду та державному виконавцю належні та допустимі докази сплати аліментів, однак відповідач своє право не використав, а тому суд приходить до висновку, що розмір заборгованості в сумі 97 279 грн. складений державним виконавцем відповідає дійсності та матеріалам виконавчого провадження.

Відповідно до норм сімейного законодавства розрахунок неустойки (пені) складає 89 760.82 грн., в тому числі за 2018 рік - 18 600.82 грн., за 2019 рік 69 300.00 грн., за 2020 рік - 1860 грн. (розрахунок пені додається до матеріалів справи).

Згідно ст. 196 ч.1 СК України розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів не може перевищувати 100 % відсотків заборгованості, суд прийшов до висновку, що з вини відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів, а тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів у розмірі 100 відсотків суми заборгованості, що складає 89 760.82 грн., яка підлягає задоволенню.

Судові витрати.

Позивачка при поданні позову не сплатила судовий збір, відповідно до ст.5 ч.1 п.3 ЗУ «Про судовий збір», суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840.80 грн.

Керуючись ст.ст.2-13,77-80,141,258,259,263-265 ЦПК України, ст.196 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (код НОМЕР_1 ) на корить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , код НОМЕР_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2018 року по 01 березня 2020 року в розмірі 89 760.82 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (код НОМЕР_1 ) на користь держави судови й збір в розмірі 840.80 грн.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до палати по цивільним справам Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Кириченко П.Л.