Справа № 419/2705/21
Провадження № 2-з/419/7/2021
УХВАЛА

про забезпечення позову

02.12.2021 року суддя Новоайдарського районного суду Луганської області Іванова О.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Заявник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 після тривалої хвороби, з причини злоякісного новоутворення ротової порожнини у м. Луганськ, помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є батьком заявника. Дізнавшись про смерть свого батька, вважаючи себе законним спадкоємцем першої черги вона звернулась до приватного нотаріуса Старобільського нотаріального округу Басової О.В. з відповідною заявою про прийняття спадщини. На підставі такого звернення 20.01.2020 року було заведено спадкову справу 5/2020 щодо майна померлого ОСОБА_2 , після якого залишилася спадщина к виді земельних ділянок за кадастровим номером :10:002:0022, :10:002:0093, :10:008:0061, які розташовані на території Штормівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області. В визначений законом строк, як спадкоємець першої черги прийняла спадщину, набула право на спадщину, й на підставі такого набуття отримала 10 та 12 жовтня 2020 року свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки за кадастровими номерами :10:002:0022, :10:002:0093, :10:008:0061. Наприкінці жовтня 2020 року отримала позовну заяву ОСОБА_3 , який як з`ясувалось є спадкоємцем за заповітом, та є орендарем даних земельних ділянок, але який не прийняв спадщину і звернувся до Старобільсокго районного суду з відповідним позовом та вимогами одночасно надати йому додатковий строк для прийняття спадщини та про скасування свідоцтва про право на спадщину. В обґрунтування позову посилався на те, що 05.08.2019 року на його ім`я ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповідав земельні ділянки розташовані на території Штормівської сільради, кадастровий номер :10:002:0022, :10:002:0093, :10:008:0061. Він є орендарем земельних ділянок. Про смерть ОСОБА_2 дізнався в жовтні 2020 року після спливу 6 місячного строку, коли прийшов час платити орендну плату. Він не є близькою людиною ОСОБА_2 та членом його родини тому об`єктивно не був обізнаний про дату його смерті. 01.04.2021 року рішенням Старобільсокго районного суду, яке набуло законної сили ОСОБА_3 надано додатковий строк для прийняття спадщини після ОСОБА_2 тривалістю 3 місяці. Позивач не згодна з таким рішенням суду, за наслідком якого наступає прийняття спадщини ОСОБА_3 , скасування свідоцтва про право на спадщину виданих на ім`я ОСОБА_1 на земельні ділянки кадастрові номери :10:002:0022, :10:002:0093, :10:008:0061, більш того вважає його незаконним, необґрунтованим не якими доказами, постановленим без повного з`ясування обставин справи, а тому намагається оскаржити дане рішення в Касаційній інстанції.

Незважаючи на результат закінчення даної справи, враховуючи факт того, що питання стосується її особистих майнових прав та законних інтересів, має намір звернутись до Новоайдарського районного суду Луганської баласті з цивільним позовом про визнання заповіту, виданого на ім`я ОСОБА_3 недійсним, оскільки батько на той момент смертельно хворів та очевидно на момент складання заповіту, скоріш всього не розумів значення своїх дій. Більш того, як вона вважає є інші обставини, враховуючі які не менш вагомі підстави вважати даний заповіт недійсним з підстав, що підпис, який мається на заповіті є підробленим. Оскільки на підставі ухвали Новоайдарського районного суду Луганської області у справі № 419/2473/20 за її позовом до ОСОБА_3 про визнання договору оренди на земельну ділянку кадастровий номер :10:002:0022 недійсним відповідно висновку почеркознавчої експертизи підпис ОСОБА_2 , який мається у договорі не виконаний останнім.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник просила суд в порядку забезпечення позову за майбутньою позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, забезпечити позов шляхом зобов`язання приватного нотаріуса Старобільського нотаріального округу Басової О.В. відкласти, на відповідний термін, розгляд заяви ОСОБА_3 про прийняття спадщини на підставі заповідального розпорядження від 05.08.2019 року складеного на його ім`я ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який заповів ОСОБА_3 земельні ділянки розташовані на території Штормівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області за кадастровими номерами :10:002:0022, :10:002:0093, :10:008:0061, зобов`язати приватного нотаріуса Старобільського нотаріального округу Басову О.В. відтермінувати розгляд питання про скасування свідоцтва про право на спадщину виданих на ім`я ОСОБА_1 10.10.2020 та 12.10.2020 року на земельні ділянки розташовані на території Штормівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області за кадастровими номерами :10:002:0022, :10:002:0093, :10:008:0061 на час вирішення справи по суті, заборонити приватному нотаріусу Старобільського нотаріального округу Басовій О.В. вчиняти певні дії направлені на видачу ОСОБА_3 спадкоємцю за заповітом від 05.09.2019 року складеного ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки розташовані на території Штормівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області за кадастровими номерами :10:002:0022, :10:002:0093, :10:008:0061.

На підставі ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши підстави порушеної заяви та додані до неї документи та матеріали вважає заяву не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше 2-х днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вимогами статті 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки доводів наданих позивачем щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності і обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Клопотання про забезпечення позову не містить обґрунтувань та посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист її прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів, оскільки стороною позивача не надано доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких Лисогор В.М. має намір звернутися до суду. При цьому, не передбачено процесуальним законом здійснення заходів забезпечення позову, яке ґрунтується виключно на припущеннях про реальну та дійсну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду, у разі задоволення позову, що не підтверджені належними засобами доказування. Заявник належним чином не обґрунтував доцільність забезпечення позову визначеним у заяві способом.

Заявником не надано суду доказів щодо оскарження рішення Старобільського районного суду Луганської області до касаційної інстанції.

Окрім цього вивчення змісту заяви судом встановлено, що заявник посилається на п. 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, а саме іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п. 1-9 цієї статті, про те на теперішній час п. 10 викладений в іншій редакції, а саме, як іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: О.М.Іванова