ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9656/21 Справа № 204/2263/21 Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2021 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупська Лариса Василівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупська Лариса Василівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зняття арешту з майна.

Позовна заява, мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_4 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , та разом з нею був співвласником даної квартири. Зазначала, що вона постійно проживала в одній квартирі з братом, а тому прийнявши спадщину, вона стала власником спадкового майна. У визначений законом строк вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, нотаріус, здійснюючи перевірку за базами даних встановив, що стосовно нерухомого майна, яке належало її брату, встановлено обтяження у вигляді арешту на все нерухоме майно. Вказувала, що підставою обтяження є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції Баздиревої С.В. Наявність даного обтяження унеможливлює видачу позивачу свідоцтва про право на спадщину. З відповіді Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) позивач дізналася, що у відділі перебувало виконавче провадження № 16598277 про стягнення із ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_5 та 01 жовтня 2014 року дане виконавче провадження закінчено у зв`язку з закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення. Крім того, згідно наказу № 1859/5 від 07 червня 2017 року матеріали провадження було знищено. Вказувала, що на теперішній час жодних відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_4 не існує, а тому наявність арешту на майно, яке фактично їй належить, є порушенням її права вільно використовувати право власності на нього.

Ураховуючи викладене, уточнивши позовні вимоги, позивачка просила суд зняти арешт з нерухомого майна у вигляді 3/8 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що за життя належало ОСОБА_4 , який був накладений у рамках виконавчого провадження № 16598277 державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Баздиревою С.В.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції установлено та це підтверджується матеріалами справи, що позивачка є рідною сестрою ОСОБА_4 (а.с.26,27).

08 жовтня 1994 року ОСОБА_4 уклав шлюб з третьою особою ОСОБА_2 , від якого в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька третя особа ОСОБА_6 , яка в подальшому змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.28,50-53,85).

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26 серпня 1997 року стягнуто із ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку, але не менше Ѕ частки неоподаткованого мінімуму доходів щомісячно, починаючи з 7 серпня 1997 року та до повноліття дитини, на користь ОСОБА_5 (а.с.29).

Відповідно до актового запису № 290 від 19 липня 2005 року складеного Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області шлюб між ОСОБА_4 та третьою особою ОСОБА_2 розірвано (а.с.54-55).

На виконанні у Красногвардійського відділу державної виконавчої служби державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 16598277 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів згідно виконавчого листа № 2-1260 від 26 серпня 1997 року, який видано Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська (а.с.6,71).

Постановою державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Баздиревою С.В. від 04 травня 2012 року у виконавчому провадженні № 16598277 за виконавчим листом № 2-1260, виданого Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення аліментів із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_4 , та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику (а.с.7,71).

01 жовтня 2014 року виконавче провадження № 16598277 закінчено на підставі п.6 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження (в редакції чинній станом на 01 жовтня 2014 року) у зв`язку із закінчення строку, передбаченого законом для стягнення аліментів за виконавчим листом, оскільки дитина досягла повноліття, на утримання якої призначено стягнення аліментів (а.с.111).

Разом з цим зазначеною постановою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (пункт 2 резолютивної частини постанови).

На підставі наказу № 1829/5 від 07 червня 2017 року «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» матеріали виконавчого провадження № 16598277 знищено (а.с.6).

ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належала 3/8 частки квартири АДРЕСА_2 (а.с.16,60,68-69).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , помер (а.с.49).

06 березня 2020 року позивачка звернулася до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 .

Листом Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 22 вересня 2020 року позивачку повідомлено, що зняти арешт у виконавчому провадженні № 16598277 не має можливості (а.с.6).

Також, листом від 15 липня 2021 року Чечелівський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повідомив, що надати розрахунок заборгованості у виконавчому провадженні № 16598277 не має можливості (а.с.110).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та недоведеності, прийшовши до висновку, що арешт, у тому числі й з нерухомого майна у вигляді 3/8 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що за життя належало боржнику ОСОБА_4 , який був накладений в рамках виконавчого провадження № 16598277 вже знято, а тому підстави для зняття такого арешту в судовому порядку відсутні.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частинами першою та другою статті 50 Закону України Про виконавче провадження (в редакції чинній станом на 01 жовтня 2014 року) передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

В судовому засіданні встановлено, що виконавче провадження № 16598277 закінчено 01 жовтня 2014 року на підставі п.6 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження (в редакції чинній станом на 1 жовтня 2014 року) у зв`язку із закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

Разом з цим, у судовому засіданні встановлено, що під час винесення 01 жовтня 2014 року постанови про закінчення виконавчого провадження № 16598277 державним виконавцем припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (пункт 2 резолютивної частини постанови) (а.с.111).

Таким чином, арешт, у тому числі й з нерухомого майна у вигляді 3/8 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що за життя належало боржнику ОСОБА_4 , який був накладений в рамках виконавчого провадження № 16598277 вже знято, а тому підстави для зняття такого арешту в судовому порядку відсутні.

Відповідно до частин першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Іншим способом захистити свої права позивач та її представник не просили та відповідної заяви до суду не подавали.

Доводи позивачки про те, що на даний час виконавче провадження вже закрито, а тому вирішити питання зі зняття арешту виконавча служба вже не може, судом до уваги не приймаються, оскільки арешт у виконавчому провадженні № 16598277 вже знято та у відповідача підстави для вирішення такого питання вже відсутні.

В той же час суд першої інстанції не звернув уваги на наступне.

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 пред`явлено позов до Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупська Лариса Василівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зняття арешту з майна.

Натомість, Чечелівський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не може бути відповідачем у справі.

Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові, проте вирішення позову з неналежним відповідачем не може мати наслідки встановлення судом обставин справи та викладення у рішенні відповідних висновків щодо відмови в позові з інших підстав.

У справі що переглядається, позивач предявила позовні вимоги до Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Яке не є ні боржником, ні особою, в інтересах якої накладено арешт на майно.

Особами в інтересах яких накладався арешт на майно, стягувачі у виконавчому провадженні є - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Зазначених осіб до участі у справі в якості відповідачів не залучено, відповідних клопотань не заявлялось. Вказані особи, які є стягувачами, залучені до розгляду справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору і зазначене є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Оскільки, позивачка пред`явила позов до неналежного відповідача, а встановивши, що стягувачі у виконавчому провадженні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не залучені до розгляду справи в якості відповідачів, і заявленими позовними вимогами вирішуються питання їх прав та інтересів, оскільки саме в їх інтересах було накладено арешт в межах виконавчого провадження, то висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог до Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у зв`язку із їх недоведеністю та необґрунтованістю є помилковим.

На стадії апеляційного розгляду справи заміна первісного відповідача належним ЦПК України не передбачена.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2021 року зміні, з викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2021 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко