Справа № 490/524/17
н/п 2/490/1648/2018
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Ковальової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

23.01.2017 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій заявниця просить визнати за нею в порядку спадкування, після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 6/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, а саме будинок АДРЕСА_1 . Після смерті її чоловіка позивачка звернулася до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини. Проте 19.05.2015 від нотаріальної контори було надано роз`яснення, що позивачці неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом, через відсутність правовстановлюючого документу на майно.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупа О.С. від 25.01.2017 року вищезазначений позов залишено без руху.

26.07.2017 року до канцелярії суду надійшла заява від позивача на виконання вимог вказаної ухвали.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупа О.С. від 26.07.2017 року відкрито провадження у справі за вищезазначеною позовною заявою.

На підставі розпорядження керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва Мізюна Р.І. від 23.12.2020 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

31.12.2020 року матеріали справи передано судді Саламатіну О.В.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 05.01.2021 року прийнято до свого провадження цивільну справу за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Гоголева Г.О. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги викладенні в заяві підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача - Миколаївської міської ради, у судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає, виходячи з наступного. Якщо позивачка перебувала у цивільному шлюбі зі спадкодавцем, то вона повинна надати докази, що проживала протягом тривалого часу (не менше 5 років) разом зі своїм чоловіком за даною адресою, мала взаємні права та обов`язки та ввела спільний побут. Вважає, що позивачкою не доведено факт родинних відносин зі спадкодавцем. Адже, згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Крім того, просив справу розглядати без представника відповідача.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, видане 15.01.1972 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про укладення шлюбу зроблено відповідний запис №3.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 05 травня 1977 року ОСОБА_2 придбав 6/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 18.01.2001 року виданого Виконкомом Миколаївської міської ради та зареєстровано в ММБТІ 18.01.2001 року, ОСОБА_2 належить на праві приватної власності 6/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа ММБТІ від 17.04.2015 року за №2-1134, ОСОБА_2 належало на підставі свідоцтва про право власності від 18.01.2001 року виданого Виконкомом Миколаївської міської ради та зареєстровано в ММБТІ 18.01.2001 року на праві приватної власності 6/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко Д.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Постановою від 19.05.2015 року приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко Д.В. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно.

Згідно інформації від 06.07.2018 №651/01-16 приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко Д.В. 09.09.2014 року була заведена спадкова справа № 71/2014 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , де його єдиним спадкоємцем є ОСОБА_1 .

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщин або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, який відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз`яснено у п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» - право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Оскільки на даний час судом встановлено, що померлий дійсно є чоловіком позивачки, крім того, згідно наданої інформації приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області, єдиним спадкоємцем померлого є ОСОБА_1 , в нотаріальному порядку оформити спадщину на 6/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 18.01.2001 року виданого Виконкомом Миколаївської міської ради та зареєстровано в ММБТІ 18.01.2001 року, позивачка позбавлена можливості, при обставинах, коли у позивачки відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права, відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтереси інших осіб.

Відтак, оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76, 81 89, 263-265, 259, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) право власності на 6/100 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Саламатін