Справа № 317/3347/20
Провадження № 2/317/221/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2021 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Яркіної С.В.,
за участю секретаря судового засідання Колесник Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа без самостійних вимог: Приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Процюк Наталя Петрівна про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,
У листопаді 2020 року до суду надійшов вищевказаний позов, який позивачка обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 з господарськими спорудами; земельної ділянки за цією ж адресою, загальною площею 0,59 га: 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та 0,34 га для ведення селянського господарства. Позивачка являється спадкоємцем першої черги як дружина померлого.
Протягом шестимісячного строку позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак Постановою приватного нотаріусу Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Процюк Н.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.10.2020 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у зв`язку з відсутністю документів, потрібних для вчинення нотаріальної дії.
Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку вона не має змоги, позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачка до суду не з`явилась, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Представник позивачки адвокат Завгородня В.В. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксування процесу технічними засобами.
Представник відповідача до суду не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав.
Третя особа Приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Процюк Н.П. до суду не з`явилась, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.
На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 31 травня 2016 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 577 (а.с. 7).
Факт родинних відносин між позивачкою і померлим підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 13 вересня 1973 року Миколай-Пільською сільською радою Запорізького району, запис за № 18 (а.с. 8).
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, площею 0,2500 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, площею 0,3400 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, площею 6,59 га, розташованої на території Миколай-Пільської сільської ради, Запорізького району Запорізької області.
Відповідно до матеріалів спадкової справи № 21/2016, наданої суду приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Процюк Н.П., вбачається, що спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , за законом прийняла ОСОБА_1 , про що нею складено заяву, зареєстровану 11 листопада 2016 року за № 37 (а.с. 37), та за заповітом прийняв ОСОБА_3 , про що ним складено заяву, зареєстровану 11 листопада 2016 року за № 39 (а.с. 38).
Відповідно до заяви, зареєстрованої 11.11.2016 за № 38, ОСОБА_1 відмовилась від прийняття обов`язкової частини у спадщині (а.с. 37 зворотна сторона).
Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, як дружина померлого. Спадщину, відкриту після смерті чоловіка, прийняла у встановленому законодавством порядку, а саме: протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори.
Окрім позивачки, спадкоємців за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , немає.
Спадкоємець за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 оформив спадщину відповідно до закону.
При оформленні ОСОБА_1 своїх спадкових прав на вищевказаний житловий будинок з`ясувалось, що у позивачки відсутні документи, які підтверджують право власності на спадкове майно у зв`язку з тим, що реєстрація права власності на зазначений житловий будинок спадкодавцем не проводилась.
Так, відповідно до копії Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріусу Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Процюк Н.П. від 12.10.2020 № 96/02-31, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у зв`язку з тим, що документи, потрібні для вчинення нотаріальної дії, надані не були (а.с. 26).
Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно з п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.
Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, до першої черги право на спадкування мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив та батьки.
Як встановлено положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в установленому законом порядку прийняла спадщину.
Згідно з ч. 1 ст. 3, ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності на нерухоме майно є обов`язковою. Право власності, при цьому, виникає з моменту такої реєстрації.
У той же час, згідно з приписами ч. 4 ст. 3 вказаного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Така ж позиція викладена в п. 3.1. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24 753/0/04 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК».
Згідно з п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.
Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.
Згідно з копією Виписки з погосподарської книги Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, головою домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 (а.с. 23-24).
Крім того, відповідно до копії Технічного паспорту № 94 від 01.08.1990, власником будинку по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 (а.с. 9-11).
Згідно з копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 018743, виданого 10 квітня 2002 року головою Миколай-Пільської сільської ради народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 498, ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Миколай-Пільської сільської ради народних депутатів № 66 від 14 березня 2002 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,59 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території АДРЕСА_1 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, Р 0,34 га для ведення селянського господарства) (а.с. 20).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна.
Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення.
На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 16, 328, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 77, 80, 211, 247, 258-259, 263-265, 280-289, 352, 354-355 ЦПК України, суд
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Яркіна