Житомирський апеляційний суд
Справа №280/452/14-ц Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 39 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.

з участю секретаря судового засідання Ляшук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 280/452/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 вересня 2021 року, ухвалене суддею Василенком Р.О. в м. Коростишеві,

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ПАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 1 673 468, 62 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог Банк зазначав, що між ВАТ «Родовід банк» та ОСОБА_1 22.02.2008 року було укладено кредитний договір № 38.3/АА-020.08.2. Банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 27 800,00 дол. США терміном до 20.02.2015 року включно, процентна ставка за кредитами встановлена в розмірі 9,00 % річних. У разі несвоєчасного повернення коштів та процентів сплатити банку пеню за кожний день розстрочки у розмірі 1. 6 % від суми простроченої заборгованості. Факт отримання кредитних коштів в сумі 27 800, 00 дол. США підтверджується заявою на видачу готівки № 1749 від 22.02.2008 року. 22.08.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки. Вказаний кредит позивачем був наданий, однак зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту відповідачі не виконують, а тому станом на 18.09.2013 року заборгованість по кредиту становить 1 673 468, 62 грн.

Заочним рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2014 року позов задоволено повністю.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2020 року задоволено заяву представників відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 вересня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 38.3/АА-020.08.2 від 22 серпня 2008 року у сумі 318 632 грн. 46 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник ОСОБА_2 адвокат Яцків В.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині задоволених вимог до ОСОБА_2 та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог Банку.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що порука в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України є припиненою, відтак вимоги позову про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 є безпідставними.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін. Зазначає, що зобов`язання за кредитним договором не були припинені, а тому припинення поруки не настало. Посилається на те, що кредитний договір було укладено до 20.02.2015, а з позовом до відповідачів банк звернувся в межах дії кредитного договору та договору поруки, що спростовує доводи поручителя про припинення договору поруки, які викладені в апеляційній скарзі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 22.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід банк», найменування якого з 17.06.2009 року змінено на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 38.3/АА-020.08.2, з відновлювальною кредитною лінією в розмірі 27 800,00 дол. США, з процентною ставкою в розмірі 9,00 % річних. Кінцевий строк повернення кредитних коштів сторонами обумовлено 20 лютого 2015 року.

Цього ж дня між Відкритим акціонерним товариством «Родовід банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до умов якого, поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань ОСОБА_1 .

Строк дії договору визначено до повного погашення позичальником та/або поручителем заборгованості за кредитним договором.

Банк свої зобов`язання з надання кредитних коштів виконав, проте, внаслідок неналежного виконання відповідачів умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту, станом на 18.09.2013 року, відповідно розрахунку, утворилася заборгованість у розмірі 1 673 468, 62 грн., яка складається із суми поточної заборгованості за кредитом в розмірі 5623.00 дол. США (еквівалент - 44 944, 64 грн.), суми простроченої заборгованості за кредитом 9 056,06 дол. США (еквівалент 72 457, 02 грн.), суми поточної заборгованості за процентами 61, 57 дол. США (еквівалент 492, 13 грн.), суми простроченої заборгованості за процентами 6 055, 45 дол. США (еквівалент 48 401, 21 грн.), суми поточної заборгованості за плату по кредиту 444, 41 грн., суми простроченої заборгованості за плату по кредиту 25 508, 29 грн., загальної суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості 1 472 237, 82 грн., загальної суми 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 7 556, 35 грн., суми інфляційних витрат від суми простроченої плати по кредиту 1 426, 75 грн.

Умовами кредитного договору передбачено, що погашення кредиту здійснюється щомісячними платежами до 10-го числа кожного календарного місяця у розмірі 331 дол. США (п. 3.1.1 договору).

Так, відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст. 510 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Як визначено ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно із ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ст.553 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Отже, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням, якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами. У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу за основним зобов`язанням.

Разом з тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань.

Такі правові висновки висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12-ц та від 20.06.2018 р. у справі № 758/6863/14-ц).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1599цс15 щодо застосування положення частини четвертої статті 559 ЦК України, наявні підстави для висновку, що під час вирішення справи про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителів суд повинен перевірити наявність правових підстав для такого стягнення з урахуванням вимог цієї норми. При цьому звернення особи до суду з позовом про визнання поруки припиненою на підставі статті 559 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору.

Відповідно, істотним під час вирішення цього спору є питання, чи була чинною порука відповідача станом на момент звернення позивача до суду з позовом до нього.

Договором поруки, укладеним між Банком та ОСОБА_2 не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов`язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Під час розгляду справи було встановлено, що останній платіж на погашення тіла кредиту здійснено позичальником 03 лютого 2009 року, до суду з позовом до позичальника та поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором банк звернувся 17 березня 2014 року.

Як зазначено вище, кінцевим строком кредитування є 20 лютого 2015 року.

З урахуванням встановлених обставин у їх взаємозв`язку із положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), дослідивши розрахунок заборгованості, колегія суддів приходить до висновку, що порука є припиненою в частині щомісячних зобов`язань боржника щодо повернення грошових коштів за період з 22.02.2008 р. по 17.10.2013 р.

Вказана обставина залишилася поза увагою суду першої інстанції, що призвело до необґрунтованого покладення обов`язку зі сплати заборгованості за кредитним договором в сумі 318 632 грн. 46 коп. (яку визначив суд) на обох відповідачів в солідарному порядку.

Рішення суду оскаржується лише в частині задоволених вимог до ОСОБА_2 , а тому в решті апеляційним судом не переглядається.

З урахуванням цього, із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як солідарних боржників, підлягає до стягнення заборгованість в межах шести місяців із дня пред`явлення вимоги кредитором (ч. 4 ст. 559 ЦК України) та до закінчення строку кредитування, тобто з жовтня 2013 року по лютий 2015 року, що становить 331 долар США х 17 місяців = 5627 доларів США, що еквівалентно 44959,73 грн за курсом НБУ станом на день проведення Банком розрахунку заборгованості.

Відповідно сума заборгованості, за яку ОСОБА_1 несе одноосібну відповідальність з її погашення, становить 273672,73 грн. (318 632 грн. 46 коп. 44959 грн. 73 коп.

Оскільки, елементи пред`явленої до стягнення заборгованості із ОСОБА_2 були розраховані на невірній базі та без урахування факту зміни строку поруки, колегія суддів не вбачає правових підстав для стягнення із останнього решти складових заборгованості за кредитним договором.

Відтак, з урахуванням положень ст.ст. 367, 376 ЦПК України, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити в частині правового обґрунтування та суми солідарної відповідальності за кредитним договором відповідача ОСОБА_2 , залишивши в іншій частині рішення суду щодо стягнення суми коштів без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 вересня 2021 року в частині покладення солідарного обов`язку на відповідачів сплати заборгованості за кредитним договором змінити.

Викласти перший абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 38.3/АА-020.08.2 від 22 серпня 2008 року у сумі 273672 грн. 73 коп.»

Доповнити резолютивну частину рішення наступним абзацом такого змісту: «Стягнути в солідарному порядку із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 38.3/АА-020.08.2 від 22 серпня 2008 року у сумі 44959 грн. 73 коп.»

В решті рішення залишити без змін.

Здійснити перерозподіл судових витрат у справі.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» 347 грн. 85 коп. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_2 3756 грн. 76 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03.12.2021.

Головуючий Судді