ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9065/21 Справа № 932/1724/21 Суддя у 1-й інстанції - Лукінова К. С. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
УХВАЛА

30 листопада 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів: Демченко Е.Л., Пищиди М.М.

за участю секретаря - Заворотного К.Я.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву про самовідвід судді Пищиди Миколи Миколайовича по цивільні справі за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня № 16" Дніпровської міської ради про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Дніпровського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2021 року про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , пред`явлених до Комунального Некомерційного Підприємства "Міська клінічна лікарня №16" Дніпровської міської ради про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У статті 15 Кодексу суддівської етики та п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, зазначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Обґрунтований самовідвід свідчить про сумлінне виконання суддею своїх обов`язків. Обґрунтування самовідводу не може піддаватися сумніву.

Відповідно до статті 2 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється.

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії», від 01 жовтня 1982 року - «Пєрсак проти Бельгії», від 15 грудня 2011 року - «Паскал проти України», «Ветштайн проти Швейцарії» тощо).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як зазначено у Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Так, в провадженні Дніпровського апеляційного суду під головуванням судді судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду Пищиди М.М. знаходиться цивільна справа №22-ц/803/9492/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення за прогул, поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Тобто, суддею Пищидою М.М. у розгляді цивільної справи №22-ц/803/9492/21 вже з`ясовуються обставини з приводу спору між тими з самими сторонами на предмет визнання незаконним та скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 за прогул, поновлення на роботі у Комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради, а рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2021 року, яке оскаржує позивач у цій справі, є похідним від вимог, заявлених у справі №22-ц/803/9492/21, що може викликати сумніви в упередженості судді Пищиди М.М. у стороннього спостерігача при розгляді апеляційної скарги у цій справі.

З метою виключення всіх підстав, які можуть вплинути на об`єктивність та неупередженість судді Пищиди М.М. при розгляді даної справи, слід дійти висновку, що заява про самовідвід судді Пищиди М.М. у даній справі підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 35, 36 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Заяву судді Пищиди Миколи Миколайовича про самовідвід по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня № 16" Дніпровської міської ради про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності - задовольнити.

Справу передати до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для вирішення питання визначення складу суду відповідно до ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.М. Пищида