Справа № 2-9628/04
2-др/310/4/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Борисенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, в якому зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 30.06.1999 року, зареєстрованого на Бердянській регіональній біржі «Нерухомість Приазов`я» Голуб Н.М., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 організувавшись по договору про спільну діяльність, придбали у ВАТ «Бердянська трикотажна фабрика» житловий будинок по АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 набула у власність 1/10 частину об`єкту нерухомості. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 14.05.2004 року визнано дійним договір купівлі-продажу будинку від 30.06.1999 року в частині купівлі 1/10 частини домоволодіння АДРЕСА_1 у вигляді ізольованої житлової квартири АДРЕСА_2 , а також визнано за ОСОБА_3 право власності на зазначену квартиру. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області рішення Бердянського міськрайонного суду від 14.05.2004 року скасовано.

На підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 30.06.1999 року члени товариства про спільну діяльність уклали договір розподілу будинку, який був затверджений на загальних зборах товариства 08.09.1999 року. По цьому договору у власність ОСОБА_3 виділялись квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 плану реконструкції на другому поверсі будинку. Згодом обидві квартири були поєднанні в одну та присвоєно номер 12. На той час ОСОБА_3 повністю виконала умови договору купівлі-продажу від 30.06.1999 року і плану реконструкції будинку під житло, але посвідчити угоду нотаріально було неможливо в зв`язку зі зміною складу покупів та вартості часток співвласників.

Співвласником зазначеного домоволодіння є померлий чоловік заявника - ОСОБА_2 , який зареєстрував своє право власності в державному реєстрі на підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20.08.2004 року, яка прийнята у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна. Зазначеною ухвалою затверджена мирова угода між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до якої ОСОБА_2 серед іншого майна також перейшла квартира в будинку АДРЕСА_1 із земельною ділянкою площею 0,087 га та визнано право власності на зазначене майно. У вказаній ухвалі не зазначено номер квартири, яку отримав у власність ОСОБА_2 .

На теперішній час виникла необхідність винесення додаткового рішення, шляхом зазначення точного номеру квартири, яка підлягала передачі ОСОБА_2 внаслідок укладення мирової угоди, а саме: квартира АДРЕСА_4 .

У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали і просили її задовольнити.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутності.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заява про винесення додаткового рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Судом встановлено, що при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна сторони уклали мирову угоду, якою перебачили, що позивачу ОСОБА_2 переходить серед іншого майна також квартира в будинку АДРЕСА_1 (а.с.40).

Зазначена мирова угода затверджена ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20.08.2004 року і до ОСОБА_2 у власність перейшла квартира в будинку АДРЕСА_1 та визнано право власності на зазначене майно (а.с.48).

За повідомленням архіву Бердянського міськрайонного суду цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна знищена за закінченням строків зберігання. На зберігання в архіві суду знаходяться: копія ухвали про затвердження мирової угоди від 20.08.2004 року; копія мирової угоди; копія ухвали про виправлення описки від 07.12.2007 року (а.с.47).

Таким чином, судом встановлено, що затверджуючи мирову угоду 20.08.2004 року суд виходив з наданих доказів та змісту мирової угоди, яка не визначала номеру квартири в будинку АДРЕСА_1 . На момент укладення мирової угоди квартира складала 1/10 частку будинку АДРЕСА_1 і сторонами не було надано доказів, які підтверджували би присвоєння та існування номеру квартири, яка перейшла у власність ОСОБА_2 за мировою угодою.

На час розгляду заяви про по ухвалення додаткового рішення заявником та його представником не було надано безперечних доказів, які підтверджували би, що на момент затвердження мирової угоди спірній квартири було присвоєно номер 12.

Крім того, ст. 270 ЦПК України наділяє правом звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення учасників справи.

Учасниками справи, в ході розгляду якої затверджено мирову угоду були ОСОБА_2 до ОСОБА_3 . Заявник ОСОБА_1 участі у розгляді справи не приймала і не надала суду доказів, які підтверджують, що вона є правонаступником прав та обов`язків осіб, які брали участь у розгляді справи, а ухвала суду 20.08.2004 року стосується її прав та обов`язків.

Суд вважає, що за таких обставин в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258-261,353-355,270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя