Справа № 304/1268/20 Провадження № 2-о/304/2/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретарів судового засідання - Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами окремого провадження цивільну справу № 304/1268/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Тур`я-Бистрянська сільська рада Перечинського району Закарпатської області та ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини у будинку АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивує тим, що за життя, а саме 06 січня 2007 року, його бабуся ОСОБА_3 залишила заповіт, яким все своє майно заповіла йому, ОСОБА_1 , та його брату ОСОБА_2 . Десь із 2011 року стан здоров`я бабусі значно погіршився, тому він постійно проживав з нею та здійснював догляд, хоча зареєстрованим у її будинку не був. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Враховуючи, що на час відкриття спадщини він фактично проживав із останньою, тому вважається таким, що прийняв спадщину за нею. У червні 2020 року як спадкоємець за заповітом він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, в.о. завідувача Перечинською державною нотаріальною конторою його повідомила, що відповідно до ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України спадщину він не прийняв, та рекомендувала звернутися в суд із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Оскільки факт постійного проживання із спадкодавцем підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, а відсутність реєстрації створює йому перешкоди у реалізації належних йому спадкових прав, тому просить заяву задовольнити.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, заявлені ним вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник Тур`я-Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області як заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, проти задоволення вимог ОСОБА_1 не заперечив.

У судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги визнав та не заперечив проти встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тур`я-Бистра Перечинського району померла бабуся ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стан Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 16 квітня 2020 року (а. с. 5-11).

Також встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 10 виконкому Тур`я-Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 220 від 20 лютого 2020 року, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була головою домогосподарства АДРЕСА_1 (а. с. 14).

Крім цього встановлено, що ОСОБА_3 на випадок смерті належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 та все своє майно, яке належало їй на той час та яке належатиме їй на день смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_2 , 1975 року народження, та ОСОБА_1 , 1981 року народження, мешканцям АДРЕСА_2 , в рівних долях, про що свідчить дублікат заповіту від 06 січня 2007 року, посвідчений секретарем виконкому Тур`я-Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області та зареєстрований в реєстрі за № 03 (а. с. 15).

Згідно повідомлення в.о. завідувача Перечинської державної нотаріальної контори № 198/01-16 від 16 грудня 2020 року, виданого на підставі інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкова справа стосовно спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася (а. с. 40).

Як вбачається з довідок Тур`я-Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, ОСОБА_3 на момент смерті була зареєстрована та проживала у будинку АДРЕСА_1 . На день її смерті будь-які інші зареєстровані особи у цьому будинку були відсутні, однак із бабусею без реєстрації проживав її онук ОСОБА_1 (а. с. 13, 41).

Разом з цим, відсутність реєстрації місця проживання заявника за останнім місцем проживання спадкодавця ОСОБА_3 створює йому перешкоди у реалізації належного права на розпорядження спадковим майном (а. с. 16), тому з метою усунення таких просить встановити факт, що має юридичне значення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на положення наведеної норми Закону Верховний Суд у справі №404/2163/16-ц не взяв до уваги доводи касаційної скарги, що відсутність реєстрації місця проживання відповідача за останнім місцем проживання спадкодавця є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

За таких обставин, вказаний висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц, суд згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує до даних правовідносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає підставною заяву ОСОБА_1 та доведеним факт його постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини у будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Отже, керуючись ст. 5, 7, 81, 89, 258-259, 263 ч. 4, 265, 294, 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), заінтересовані особи - Тур`я-Бистрянська сільська рада Перечинського району Закарпатської області (89231, Закарпатська область, Перечинський район, с. Тур`я-Бистра, вул. Духновича, № 64; код в ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини у будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.