КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 761/5671/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Мороз Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Рибака М.А. в м. Київ 07 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» про визнання правочинів недійсними,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання правочинів недійсними, в якомупросила визнати недійсними рішення загальних зборів співвласників ТСББ «Комфорт» від 06 лютого 2016 року, оформленого протоколом № 2 від 06 лютого 2016 року, та статут ОСББ «ТСББ «Комфорт», затвердженого рішенням загальних зборів ТСББ «Комфорт».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києвавід 07 вересня 2021року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2021року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилалася на те, що суд першої інстанції не з`ясував, що вона не була повідомлена належним чином про дату та час судових засідань, призначених на 05 лютого, 26 травня та 07 вересня 2021 року, оскільки судовий виклик в судове засідання, призначене на 26 травня 2021 року, був не вручений позивачу з невідомих причин; конверт з судовою повісткою в судове засідання, призначене на 07 вересня 2021 року, повернувся до суду з проставленою у поштовому повідомленні, прикріпленому до нього, відмітки «за закінченням терміну зберігання».

Вказувала, що судом першої інстанції порушено ст. 128, 81, 13, 263, 257 ЦПК України, виходячи із змісту яких, повторне нез`явлення позивача в судове засідання має місце виключно у разі його повідомлення про дату та час судового засідання, яке передувало судовому засіданню, у яке він не з`явився.

Вважала, що обставина щодо неналежного повідомлення позивача про призначені судові засідання, які суд першої інстанції вважав встановленою, є недоведеною, висновок місцевого загального суду про необхідність залишення позовної заяви без розгляду - не відповідає обставинам справи, а оскаржувана ухвала - є незаконною та необґрунтованою.

Від відповідача ТСББ «Комфорт» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що позивач не оскаржує належне його повідомлення про розгляд справи, призначеної на 05 лютого 2021 року, при цьому позивач протягом всього часу ухиляється від отримання повідомлень Шевченківського районного суду м. Києва.

Наводив правові висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року в справі № 800/547/17, Верховного Суду в постановах від 26 квітня 2021 року в справі № 916/335/18, від 31 березня 2021 року в справі № 640/2371/20, від 29 квітня 2021 року в справі № 826/12038/17, від 13 січня 2020 року в справі № 910/22873/17, від 14 серпня 2020 року в справі № 904/2584/19, в яких Верховний Суд підтримував позицію, за якою листи, що повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими.

Зазначав, що в окремих справах Верховний Суд вважає особу належно повідомленою про рух справи у ситуації, коли вона отримала хоча б один лист від суду, а решта - повернулися за закінченням терміну зберігання чи з інших причин (постанова від 12 грудня 2019 року в справі № 911/2052/18, від 21 січня 2021 року в справі № 398/4299/17, від 28 січня 2021 року в справі № 820/1400/17). Презюмується, що в такій ситуації особа точно знає про наявність судової справи і може дізнатися про рух справи, зміст судових рішень, дату судового засідання, зокрема через сайт судової влади України.

Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» виклав правову позицію, згідно якої «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

В даному випадку позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, отримав ухвалу суду про відкриття провадження та призначення розгляду справи на 05 лютого 2021 року. Також позивач не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про рух поданої ним позовної заяви, користуючись засобами поштового зв`язку або офіційним веб-сайтом судової влади України. Про наявність можливості користування наданими позивачу процесуальними правами свідчить дотримання ним строків апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції.

Наголошував, що сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, яку суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав за належною адресою та яка поверталася у зв`язку з її неотриманням адресатом, зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою позивача щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи позов без розгляду ухвалою від 07 вересня 2021 року на підставі ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що позивач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином.

Однак з такими висновками апеляційний суд не може погодитися, виходячи із наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року відкрито провадження у справі № 761/5671/19, призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання на 21 серпня 2019 року (а. с. 178 т. 2).

Копію ухвали направлено 22 травня 2019 року та позивачем отримано поштою 27 травня 2019 року (а. с. 181 т. 2).

19 серпня 2019 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з хворобою, до якої додано копію листка непрацездатності (а. с. 234 т. 2).

В судовому засіданні, призначеному на 21 серпня 2019 року, оголошено перерву до 28 листопада 2019 року, позивачу направлено повістку з повідомленням про дату, час і місце розгляду справи, яка повернулася до суду з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання» (а. с. 241 т. 2).

В судовому засіданні, призначеному на 28 листопада 2019 року, оголошено перерву до 13 квітня 2020 року, позивачу направлено повістку з повідомленням про дату, час і місце розгляду справи, яка повернулася до суду з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання» (а. с. 246 т. 2).

На а. с. 247 т. 2 наявна довідка, складена секретарем с/з про те, що 13 квітня 2020 року судове засідання знято зі складу в зв`язку з введенням на території України карантину, розгляд справи призначено на 10 вересня 2020 року.

На а. с. 2 т. 3 наявний протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, згідно якого суддю Кондратенко О.О. замінено на суддю Рибака М.А.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2020 року суддею Рибаком М.А. прийнято справу до свого провадження, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання на 05 лютого 2021 року (а. с. 3 т. 3).

На а. с. 7 т. 3 знаходиться судова повістка на ім`я ОСОБА_1 з викликом в судове засідання на 05 лютого 2021 року та відміткою канцелярії (діловода) про повернення без виконання через відсутність фінансування.

Судове засідання, призначене на 05 лютого 2021 року, відкладене на 26 травня 2021 року для належного повідомлення сторін (а. с. 13 т. 3).

Позивачу ОСОБА_2 направлено судову повістку з повідомлення про дату, час і місце розгляду справи 26 травня 2021 року (а. с. 15 т. 3), на а. с. 18 наявна роздруківка перевірки статусу відстеження Укрпошти, згідно якого станом на 30 квітня 2021 року відправлення не вручене під час доставки.

На а. с. 16 т. 3 наявна довідка про доставку SMS-повістки на ім`я ОСОБА_1 на 26 травня 2021 року.

Судове засідання, призначене на 26 травня 2021 року, відкладене на 07 вересня 2021 року в зв`язку з неявкою позивача (а. с. 19 т. 3).

На а. с. 23 т. 3 наявна судова повістка в конверті на ім`я ОСОБА_1 з викликом на 07 вересня 2021 року та відміткою про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду (а. с. 35 т. 3).

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 серпня 2021 року на поштовому повідомленні з судовою повісткою проставлено відмітку про відсутність особи за адресою місцезнаходження, тобто відповідно до ст. 128 ЦПК України вважається, що ОСОБА_2 була вчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи на 07 вересня 2021 року (а. с. 23-а т. 3).

Разом із тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач була належним чином повідомлена про розгляд справи на 05 лютого 2021 року та 26 травня 2021 року, враховуючи відсутність розписок або рекомендованих повідомлень про вручення поштової кореспонденції із відповідними відмітками, та враховуючи, що судова повістка на 05 лютого 2021 року не направлялася взагалі в зв`язку з відсутністю фінансування, а отже висновки суду про другу поспіль неявку позивача є передчасними та помилковими.

Апеляційний суд приймає до уваги, що позивачем не подавалася до суду заява про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення, а відтак повідомлення не можна вважати належним, оскільки відповідно до п. 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом роздруковування та заповнення учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду на відсутність доказів щодо належного повідомлення позивача відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, суд першої інстанції був зобов`язаний відкласти розгляд справи та вжити заходів щодо належного повідомлення позивача про час розгляду справи.

Встановлений статтями 128 - 130 ЦПК України порядок повідомлення позивача судом першої інстанції не дотриманий.

Таким чином, установивши, що матеріали справи не містять визначених процесуальним законом доказів належного повідомлення позивача про призначене у справі судове засідання 26 травня 2021 року, висновки суду про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою 07 вересня 2021 року належним чином повідомленого позивача в судове засідання є передчасними.

Апеляційний суд приймає до уваги, що суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду, посилався на рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно якого обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається на судові органи, розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору; нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції.

При цьому, призначаючи засідання у даній справі, самим судом першої інстанції було неодноразово допущено порушення строків, встановлених ЦПК України для здійснення процесуальних дій та розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Так, відкриваючи провадження в справі ухвалою від 11 лютого 2019 року, судом призначено засідання лише на 21 серпня 2019 року, перерву в якому оголошено до 28 листопада 2019 року, а після цього - до 13 квітня 2020 року та 10 вересня 2020 року. Після повторного автоматизованого розподілу судової справи і прийняття її до свого розгляду ухвалою від 02 жовтня 2020 року справа призначена до розгляду лише на 05 лютого 2021 року, в подальшому судові засідання відкладалися на 26 травня 2021 року і 07 вересня 2021 року відповідно.

Таким чином, покладення судом першої інстанції відповідальності на позивача за порушення процесуальних строків розгляду справи в даному випадку не є справедливим.

Апеляційний суд не погоджується з доводами відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, що позивач впродовж всього часу ухиляється від отримання повідомлень із суду, оскільки такі доводи є нічим не підтвердженими припущеннями, та з огляду на те, що копія ухвали про відкриття провадження була належно отримана позивачем (а. с. 181 т. 2).

Враховуючи, що лист, направлений позивачу з судовою повісткою на 26 травня 2021 року, до суду не повернувся, а судова повістка на 05 лютого 2021 року не була направлена взагалі, апеляційний суд не приймає як нерелевантні посилання ТСББ «Комфорт» у відзиві на апеляційну скаргу на правові позиції Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року в справі № 800/547/17, Верховного Суду в постановах від 26 квітня 2021 року в справі № 916/335/18, від 31 березня 2021 року в справі № 640/2371/20, від 29 квітня 2021 року в справі № 826/12038/17, від 13 січня 2020 року в справі № 910/22873/17, від 14 серпня 2020 року в справі № 904/2584/19, в яких Верховний Суд підтримував позицію, за якою листи, що повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими.

Не можуть бути прийняті апеляційним судом посилання відповідача у відзиві на апеляційну скаргу на правові висновки, викладені в постановах від 12 грудня 2019 року в справі № 911/2052/18, від 21 січня 2021 року в справі № 398/4299/17, від 28 січня 2021 року в справі № 820/1400/17, оскільки Верховним Судом в цих справах встановлено інші обставини.

Апеляційний суд також відхиляє посилання відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, що позивач не була позбавлена можливості дізнатися про рух поданої нею заяви і мала вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їй судового провадження, як передбачено в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України», оскільки зазначені обставини не звільняють суд від процесуального обов`язку належним чином повідомляти учасників справи про дату, час і місце розгляду справи.

Виходячи із вищевикладеного, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2021 року не можна вважати законною та обґрунтованою.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити .

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 02 грудня 2021року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.