Ухвала

02 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 461/577/14

провадження № 61-18669ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу адвоката Кіт Марії Стефанівни як представника ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 24 травня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 червня 2017 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання неправомірною відмову від виконання договору, стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірною відмову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (далі - ПрАТ «СК «Брокбізнес») у виплаті страхового відшкодування; зобов`язати ПрАТ «СК «Брокбізнес» виконати умови договору страхування; стягнути солідарно з ПрАТ «СК «Брокбізнес» і ОСОБА_2 на свою користь страхове відшкодування в розмірі 152 000,00 грн, інфляційній втрати в розмірі 127 141,97 грн та 3 % річних у розмірі 12 068,38 грн.

Галицький районний суд м. Львова рішенням від 20 червня 2017 року, з урахуванням ухвали від 22 червня 2017 року про виправлення описки, в задоволенні позову відмовив.

Апеляційний суд Львівської області постановою від 29 січня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Кіт М. С. залишив без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 червня 2017 року - без змін.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду постановою від 10 квітня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 червня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 29 січня 2018 року залишив без змін.

У листопаді 2019 року представник ОСОБА_1 - Кіт М. С. звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 червня 2017 року за нововиявленими обставинами.

Заяву представник ОСОБА_1 - Кіт М. С. мотивувала тим, що при ухваленні вказаних судових рішень суди виходили з того, що банк, як вигодонабувач за договором страхування, на час розгляду справи не втратив свого права на стягнення страхового відшкодування, оскільки не відмовився від отримання страхового відшкодування та не уповноважував ОСОБА_1 на право вимоги цього страхового відшкодування. Однак, вже після 29 січня 2018 року (набрання рішенням першої інстанції законної сили) ОСОБА_1 стали відомі нові обставини, які існували на час розгляду справи та які є істотними для справи, але які не могли бути відомі під час розгляду справи заявнику. Зокрема, на час розгляду даної справи про стягнення страхового відшкодування на користь страхувальника ОСОБА_1 , банк як вигодонабувач за договором страхування, втратив право вимоги до страховика про стягнення на свою користь страхової виплати за страховим випадком, який мав місце 29 березня 2013 року, у зв`язку з тим, що 10 січня 2018 року за результатами аукціону відчужив свої права по заставі транспортного засобу марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , яке було оформлено протоколом аукціону. Вважає, що на час розгляду справи у суді апеляційної інстанції (а саме - 29 січня 2018 року) існувала обставина, яка вказувала на те, що ОСОБА_1 входить до кола суб`єктів відносин страхування, який має право на стягнення страхового відшкодування за страховим випадком, і дана обставина не є, а ні новою обставиною, а ні новим доказом, оскільки на момент розгляду справи та набрання законної сили рішенням суду першої інстанції існувала. Враховуючи наведене, заявник просив заяву задовольнити.

Галицький районний суд м. Львова ухвалою від 24 травня 2021 року відмовив у задоволенні заяви про перегляд рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 червня 2017 року за нововиявленими обставинами.

Львівський апеляційний суд постановою від 04 жовтня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Кіт М. С. залишив без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 24 травня 2021 року - без змін.

16 листопада 2021 року адвокат Кіт М. С. як представник ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 24 травня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 червня 2017 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про те, що протокол аукціону від 10 січня 2018 року № UA-EA-2017-12-21-000332-b не є нововиявленою обставиною у розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки така не існувала під час ухвалення рішення суду від 20 червня 2017 року та не є істотною для розгляду справи, оскільки відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 10 квітня 2019 року, не впливає на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції від 20 червня 2017 року щодо відсутності у ОСОБА_1 права на отримання страхового відшкодування. При цьому, обставина, щодо переходу права вимоги від ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_5 не існувала на час розгляду справи Галицьким районним судом м. Львова і виникла після набрання таким рішенням законної сили.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків судів, правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо його застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними, постановлені з додержанням норм права, підстави для їх скасування відсутні.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Галицького районного суду м. Львова від 24 травня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Кіт Марії Стефанівни як представника ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 24 травня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 червня 2017 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання неправомірною відмову від виконання договору, стягнення страхового відшкодування.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов