Постанова

Іменем України

29 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 552/6333/19

провадження № 61-2424св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестхіллс Веста»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

треті особи: Товариство з обмеженою відповіальністю «Полтава Моторс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа Центр Полтава», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будінвест-Плюс»,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестхіллс Веста» на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 09 листопада 2020 року у склад судді Кузіної Ж. В. та постанову Полтавського апеляційного суду від 13 січня 2021 року у складі колегії суддів: Абрамова П. С., Кривчун Т. О., Пилипчук Л. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвестхіллс Веста» (далі - ТОВ «Фінансова компанія Інвестхіллс Веста») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Товариства з обмеженою відповіальністю «Полтава Моторс» (далі - ТОВ «Полтава Моторс»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа Центр Полтава» (далі - ТОВ «Альфа Центр Полтава»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Будінвест-Плюс» (далі - ТОВ «Будінвест-Плюс»), про визнання особи іпотекодержателем та звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації на прилюдних торгах.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Київський районний суд м. Полтави ухвалою від 09 листопада 2020 року позовну заяву залишив без розгляду.

Полтавський апеляційний суд постановою від 13 січня 2021 року ухвалу місцевого суду залишив без змін.

Залишаючи позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія Інвестхіллс Веста» без розгляду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, мотивував ухвалу тим, що позивач, належно повідомлений про день і час судового розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2021 року, ТОВ «Фінансова компанія Інвестхіллс Веста»просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, а справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Верховний Суд ухвалою від 25 лютого 2021 року відкрив касаційне провадження, витребував справу з суду першої інстанції, надіслав учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснив їм право подати відзив на касаційну скаргу.

Підставою для відкриття касаційного провадження є абзац 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

У березні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Підставою касаційного оскарження ТОВ «Фінансова компанія Інвестхіллс Веста» зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме: частини п`ятої статті 128, частини п`ятої статті 223, пункту 3 статті 257 ЦПК України.

Касаційна скарга мотивована тим, що звільнення представника позивача і несвоєчасне отримання ухвали суду, в якій було повідомлено про дату і час розгляду справи на 21 жовтня 2020 року, є поважною причиною неявки у судове засідання.

Суди не врахували наявність клопотання позивача про надання можливості ознайомитися з матеріалами справи, залишили поза увагою, те що позивач територіально знаходиться у м. Києві, а епідемічна ситуація в країні може позбавити позивача можливості своєчасно прибути до суду для ознайомлення з матеріалами справи та участі в судовому засіданні.

Клопотання про надання можливості ознайомлення з матеріалами справи, відкладення судового засідання свідчить про зацікавленість позивача у розгляді справи та прийняття законного, обгрунтованого судового рішення.

Оскільки про дату судового засідання, призначеного на 21 жовтня 2020 року, судом першої інстанції позивача повідомлено несвоєчасно, з порушенням частини п`ятої статті 128 ЦПК України, неявку в судове засідання 09 листопада 2020 року не можна вважати повторною.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в листопаді 2019 року ТОВ «Фінансова компанія Інвестхіллс Веста» звернулося до суду із зазначеним позовом.

Київський районний суд м. Полтави ухвалою від 21 січня 2020 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження (т. 1, а. с. 128).

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду 21 жовтня 2020 року (т. 2, а. с. 241). У судовому засіданні був присутній представник позивача Ненахов О. О., який належним чином був повідомлений про день та час судового розгляду справи.

Також доказом належного повідомлення позивача про судове засідання 21 жовтня 2020 року є письмова розписка представника позивача Юрченко про отримання 08 жовтня 2020 року судової повістки, яка надсилалася поштовою кореспонденцією (т. 13, а. с. 20).

За довідкою, складеною секретарем судового засідання Київського районного суду м. Полтави Павленко Л. М., 21 жовтня 2020 року фіксування судового засідання не проводилося у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі (т. 13, а. с.19).

Судове засідання Київського районного суду м. Полтави відкладено на 09 листопада 2020 року о 10:00 год.

Відповідно до розписок про отримання судових повісток-викликів, направлених поштовою кореспонденцією на адресу ТОВ «Фінансова компанія Інвестхіллс Веста» та поштового повідомлення, направленого на ім`я представника товариства Ненахова О. О., судові повістки для участі в судовому засіданні 09 листопада 2020 року позивачем отримані 28 жовтня 2020 року (т. 13, а. с. 31).

У судове засідання 09 листопада 2020 року представник позивача не з`явився повторно.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Межі розгляду справи судом

Підставою для відкриття касаційного провадження є абзац 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме: частини п`ятої статті 128, частини п`ятої статті 223, пункту 3 статті 257 ЦПК України).

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання - перше чи повторне. Тобто вимоги процесуального законодавства не вказують на необхідність врахування судом поважності причин неявки позивача до суду. Такі положення процесуального законодавства пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Указані вище наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути визнані поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Отже, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки містяться у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18.

Колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для залишення позову ТОВ «Фінансова компанія Інвестхіллс Веста»без розгляду.

Доводи касаційної скарги про те, що звільнення представника позивача і несвоєчасне отримання ухвали суду, в якій було повідомлено про дату і час розгляду справи на 21 жовтня 2020 року, є поважною причиною неявки у судове засідання не підтверджуються матеріалами справи.

Судами встановлено і цього не заперечував скаржник, що представник ТОВ «Фінансова компанія Інвестхіллс Веста» Ненахов О. О. був присутній у судовому засіданні 30 вересня 2020 року, але звільнився з роботи 01 жовтня 2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи судову повістку для участі в судовому засіданні 21 жовтня 2020 року отримано уповноваженою особою скаржника - представником ТОВ «Фінансова компанія Інвестхіллс Веста» Юрченко 08 жовтня 2020 року, за адресою: м. Київ, вул. О. Терьохіна, 8А, оф. 111, що підтверджується письмовою розпискою про отримання рекомендованого повідомлення (т. 13, а. с. 20).

Доводи касаційної скарги про те, що згідно з реєстром, сформованим Укрпоштою, судову повістку ТОВ «Фінансова компанія Інвестхіллс Веста» отримало 20 жовтня 2020 року спростовується зазначеною вище розпискою про отримання поштової кореспонденції. Крім того, в судовому засіданні 30 вересня 2020 року був присутній представник позивача Ненахов О. О., який також був належним чином повідомлений про день і час судового засідання 21 жовтня 2020 року.

Таким чином факт звільнення представника ТОВ «Фінансова компанія Інвестхіллс Веста» Ненахова О. О. з роботи з 01 жовтня 2020 року правового значення не має та не свідчить про те, що позивач не був належним чином повідомлений про день і час судового розгляду справи.

Посилання у касаційній скарзі про неналежне повідомлення позивача про судове засідання 21 жовтня 2020 року також є необґрунтованим, оскільки судова повістка ТОВ «Фінансова компанія Інвестхіллс Веста» вручена завчасно більше як за п`ять днів до судового розгляду справи. При цьому порушень вимог статті 128 ЦПК України щодо неналежного вручення судової повістки колегією суддів Верховного Суду не встановлено.

У касаційній скарзі стверджується, що ТОВ «Фінансова компанія Інвестхіллс Веста» належним чином повідомлено про судове засідання 09 листопада 2020 року, а судову повістку Київського районного суду м. Полтави отримало 29 жовтня 2020 року.

У процесі розгляду справи в суді першої інстанції ТОВ «Фінансова компанія Інвестхіллс Веста» неодноразово з різних причин змінювало своїх представників, які подавали до суду клопотання як про ознайомлення з матеріалами справи так і про відкладення розгляду справи.

Зокрема, матеріалами доведено, що 03 листопада 2020 року до суду першої інстанції надійшло клопотання представника позивача - адвоката Пінчука Ю. А., про ознайомлення з матеріалами справи (т. 13, а. с. 36), а 05 листопада 2020 року - аналогічне клопотання від представника позивача - адвоката Ноги А. П. (т. 13, а. с. 38).

Колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції не було відмовлено в задоволенні вказаних клопотань, однак представники позивача до суду для ознайомлення з матеріалами справи не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили.

06 листопада 2020 року від адвоката Пінчука Ю. А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що з незалежних від нього причин він не встиг ознайомитися з матеріалами справи (т. 13, а. с. 41). Водночас зазначене клопотання не містить жодних даних про неможливість представника позивача з`явитися в судове засідання та про поважність причин неявки.

У судове засідання 09 листопада 2020 року представники ТОВ «Фінансова компанія Інвестхіллс Веста» не з`явилися і причини своєї неявки суду не повідомили. Крім того, заява про розгляд справи за відсутності представника позивача до суду чи обґрунтування причин неявки до суду першої інстанції не надходила.

Таким чином, оскільки про дати і час судових засідань, призначених на 21 жовтня 2020 року та 09 листопада 2020 року, судом першої інстанції позивача було повідомлено своєчасно, колегі суддів не має підстав для висновку про порушення положень частини п`ятої статті 128 ЦПК України, а тому неявка представника ТОВ «Фінансова компанія Інвестхіллс Веста» в судове засідання 09 листопада 2020 року місцевим судом вірно визнана повторною.

Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди заявника з положеннями чинного цивільного процесуального законодавства, що регулюють питання залишення позову без розгляду з причини повторної неявки позивача у судове засідання.

Оскаржені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Правильне застосовування попередніх інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що залишаючи позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія Інвестхіллс Веста» без розгляду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач був належно повідомлений про день і час судового розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Доводи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальних частинах рішень судів попередніх інстанцій, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки.

Інші аргументи, наведені у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та їм надана належна правова оцінка.

Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом і судом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до здійснення правосуддя.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

На думку колегії суддів, рішення, що переглядаються, є достатньо мотивованими.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, то відсутні підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестхіллс Веста» залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суд м. Полтави від 09 листопада 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв В. А. Стрільчук І. М. Фаловська