Справа № 442/3874/20
Провадження № 2-п/442/6/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі: головуючого судді Грицай М.М., з участю секретаря Антоненко В.О., заявника відповідача у справі ОСОБА_1 , представника позивача у справі адвоката Партики О.В., представника третьої особи Якима І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дрогобичі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 21.10.2020 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 особисто і такої, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи Орган опіки та піклування Дрогобицької районної державної адміністрації, Орган опіки та піклування Дрогобицької міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.10.2020 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

05.01.2021 ОСОБА_1 , яка діє від свого імені, а також від імені та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подала до суду заяву про перегляд та скасування вказаного вище заочного рішення суду.

У обґрунтування заяви зазначає, що лише в грудні 2020 року при ознайомленні з матеріалами справи вона довідалась про позов ОСОБА_2 . Враховуючи те, що вона не була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, була позбавлена можливості подати свої заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. Просила переглянути та скасувати заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2020 року, а справу призначити до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою від 20.01.2021 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 , яка діє від свого імені, а також від імені та в інтересах неповнолітніх дітей, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , призначено розгляд заяви на 08 лютого 2021 року.

У судовому засіданні заявник відповідач у справі ОСОБА_1 подану заяву підтримала в повному обсязі, просила скасувати заочне рішення суду. Зазначила, що вона була повідомлена про розгляд справи, оскільки отримувала ухвалу суду про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками. Проте, у неї не було змоги безпосередньо брати участь у судових засідань, оскільки працювала на роботі. Вказала на те, що разом із дітьми проживає на АДРЕСА_2 у квартирі, яка належить її матері та брату, відколи доньці виповнилося 7 років. Там діти також почали ходити до школи. У будинку позивача наміру проживати немає, проте вважає, що діти повинні бути там зареєстровані. З позивачем у справі питання реєстрації місця проживання дітей чи можливість їх фактичного проживання у його будинку узгодити в позасудовому порядку не намагалась. На даний час доньці повних 17 років, а синам 15 та 12 років. Діти інколи їздять до позивача - дідуся з бабусею в Уличне, так як перебувають з ними у хороших стосунках. Не заперечує, щоб її зняти з реєстрації у спірному будинку, але, дбаючи про майбутнє дітей, бажає, щоб вони залишилася у ньому зареєстрованими.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Партика О.В. заперечила щодо задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду. Пояснила, що відповідачка у справі ОСОБА_1 постійно проживає з дітьми у м.Стебнику і не намагалася вселитися у будинок позивача, про що ствердила у судовому засіданні. Вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення, оскільки відповідачці у справі було завчасно відомо про даний спір, а тому відсутні поважні причини неподання останньою своїх заперечень, як і відсутні докази, які б мали істотне значення для вирішення справи.

Представник третьої особи начальник відділу служби у справах дітей Яким І.С. у судовому засіданні підтримав заяву про перегляд заочного рішення та пояснив, що комісією обстежувались умови проживання дітей в м.Стебнику і було з`ясовано, що вони дійсно проживають на АДРЕСА_2 у квартирі матері ОСОБА_1 . Проте, вважає, що вказане рішення позбавляє їх права користування житлом позивача. Зазначив, що діти вже у такому віці, що можуть самостійно визначати своє місце проживання.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши заяву та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.10.2020 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Копія вказаного вище заочного рішення скеровувалась відповідачу ОСОБА_1 , що підтверджується супровідним листом та поштовою квитанцією про відправлення їй рекомендованим листом поштової кореспонденції. Крім того, в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яким підтверджується, що відповідач ОСОБА_1 отримала копію позовної заяви та копію ухвали про відкриття провадження у справі.

Отже, відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про відкриття провадження у справі та призначення її до судового розгляду, не скористалася без поважних причин правом на подання відзиву з відповідними доказами, які б мали істотне значення для вирішення спору.

Частиною 1 статті 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не надав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи дану норму суд звертає увагу на те, що скасування заочного рішення можливе за наявності таких обставин: поважні причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити суд; наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення. Тобто, лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

У заяві про перегляд та скасування заочного рішення заявник зазначала про те, що не була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про дану справу довідалась лише в грудні 2020 року, що підтверджується її заявою про ознайомлення з матеріалами справи, проте, матеріалами справи дані доводи заявника спростовуються. Крім того, у судовому засіданні заявниця визнала факт того, що їй було відомо про дану справу і вона отримувала позов з додатками, а також відповідні ухвали. Проте, посилання заявниці на неможливість взяти участь у судових засідань у зв`язку з перебуванням на роботі, на переконання суду, не є поважними причинами неявки у судове засідання та ненадання відзиву з відповідними доказами.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії»).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Крім того, слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, суд вважає, що відповідач була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи та мала можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити свої заперечення при розгляді справи, однак, відповідно до вимог чинного законодавства, не скористалася зазначеними правами. Більш того, подана заява про перегляд заочного рішення зводиться лише до переоцінки доказів, що були дослідженні в судовому засіданні. Крім того, заявником не наведено суду доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи та які не було враховано судом. Доводи відповідача щодо безпідставності позовних вимог ґрунтуються виключно на переоцінці доказів та припущеннях, відповідачем не повідомлено суду істотних обставин, які мають значення для вірного вирішення справи. Тобто, фактично заява про перегляд заочного рішення зводиться до того, що заявниця зі змістом рішення не згодна.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

За таких обставин суд вважає, що заяву про перегляд заочного рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 жовтня 2020 року слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 258-260, 284-289 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 21.10.2020 у справі № 442/3874/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 особисто і такої, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи Орган опіки та піклування Дрогобицької районної державної адміністрації, Орган опіки та піклування Дрогобицької міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - залишити без задоволення.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Строк на апеляційне оскарження рішення, згідно ст. 287 Цивільного процесуального кодексу України, починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09.02.2021.

Суддя Грицай М.М.