САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1279/20
Провадження №2/726/21/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2021 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Проскурняка І. Г., за участю секретаря судових засідань Богонос Г. Й., відповідача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в своїх та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про виселення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про виселення до відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

В позові посилається на те, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.03.2018 року.

Відповідачі разом з дітьми зареєстровані у власному будинку в АДРЕСА_2 , та тривалий час в судовому порядку намагалися отримати власність у порядку спадкування на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Зазначає, що даний будинок належав її та відповідача матері, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Будинок однокімнатний, що підтверджується довідкою характеристикою Чернівецького КОБТІ №3414 від 18.12.2015 року та проживала одна, що підтверджується довідкою ПП «Садгора Сервіс» №4916 від 17.08.2015 року.

Після смерті матері, скориставшись відсутністю позивача, відповідачі вселилися разом з дітьми в даний будинок та по даний час проживають в останньому без будь яких правових підстав.

В порядку досудового розгляду про звільнення житлового будинку відповідачі проігнорували письмове попередження від 21.07.2020 року.

Враховуючи, що вона позбавлена права доступу до свого майна та потребуючи захисту своїх прав понесла судові витрати у вигляді судового збору та на правничу допомогу вартістю 3000 гривень.

Просить суд усунути перешкоди в користуванні нерухомим майном шляхом виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Позивач до суду не з`явилася, однак спрямувала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність та надала суду заяву про уточнення позовних вимог, а саме просить суд усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном шляхом виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з неповнолітніми дітьми ОСОБА_5 2004 року народження, ОСОБА_6 2009 року народження, ОСОБА_7 2010 року народження з житлового будинку по АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволені позову, а також спрямували до суду відзив в якому зазначили, що вказаний будинок належав його матері та позивача, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .Зазначає, що він не має власного житла чи іншого житлового приміщення та зареєстрований тимчасово у АДРЕСА_2 .

Звертає увагу суду, що в матеріалах справи відсутні будь які акти обстеження матеріально побутових умов сім`ї, що проживають у спірному будинку. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог про виселення.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.03.2018 року., виданого другою Чернівецькою державною нотаріальною конторою та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №116558781 від 07.03.2018 року підтверджується, що ОСОБА_3 , є власником житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 (а.с.3).

Із копії паспортів вбачається, що відповідачі разом з дітьми зареєстровані у власному будинку в АДРЕСА_2 (а.с. 6-7).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.03.2018 року встановлено, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.4).

Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 09 листопада 2012 року встановлено, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Довідкою ПП «Садгора Сервіс» встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований у с.Бедриківці Тернопільської області Заліщицького району (а.с.8).

Свідоцтвом про народження встановлено, що батьками ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є ОСОБА_5 та ОСОБА_9 (а.с.72-74).

Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 11 серпня 2014 року встановлено, що ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_9 , яка після одруження змінила прізвище на « ОСОБА_10 » (а.с.76).

Довідкою виконавчого комітету Заліщицької міської ради Тернопільської області про склад сім`ї від 10.11.2021 року встановлено, що за адресою АДРЕСА_2 проживають та зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с. 134).

Рішенням Садгірського райсуду м.Чернівці від 13.04.2021 року, яке залишено в силі постановою Чернівецького апеляційного суду від 01.07.2021 року ОСОБА_4 відмовлено в скасуванні правовстановлюючого документа на житловий будинок по АДРЕСА_1 , що підтверджує право власності ОСОБА_3 на спірний житловий будинок (а.с.87 - 94).

Згідно ч. 1ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканність житла.

Згідно ч. ч. 1, 3ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Із змісту ч. 1ст. 109 ЖК України, вбачається, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Із змісту ст. 157 ЖК України вбачається, що, членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК УРСР підстави для позбавлення права на житло.

Як встановлено в ході розгляду справи, відповідачі проживають в спірному житлі без відповідних правових підстав та не мають права на користування жилим приміщенням житлового будинку АДРЕСА_1 , а також те, що вони зареєстровані за іншою адресою, а саме в АДРЕСА_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою виданою виконавчим комітетом Заліщицької міської ради Тернопільської області, а також те що порушується право позивача як власника житлового будинку, у зв`язку із чим, позовні вимоги про виселення підлягають задоволенню.

Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Отже, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути сплачені судові витрати з відповідачів у сумі 842,00 грн. на користь позивача.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Дослідивши Угоду про надання юридичних послуг від 27.07.2020 року, розрахунок суми гонорару за надання правничої допомоги від 14.09.2020 ро та звіт про виконання робіт від 14.09.2020 року встановлено, що вказані документи свідчать про оплату ОСОБА_3 гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги на суму 3 000 гривень (а.с. 12-15), тому позовні вимоги про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню.

Керуючись, ст.ст.12,13,81,89,141,263-265 ЦПК України, ст.ст. 9, 10, 109, 116, 157 ЖК України, ст. 311, 317, 321, 391 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в своїх та інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про виселення задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні нерухомим майном шляхом виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з неповнолітніми дітьми ОСОБА_5 , 2004 року народження, ОСОБА_6 , 2009 року народження, ОСОБА_7 , 2010 року народження з житлового будинку по АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 842,00 гривень

Стягнути з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя І. Г. Проскурняк