Справа № 186/910/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м.Першотравенськ.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Янжули С.А.

при секретарі - Лиман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Першотравенську скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство КБ "ПриватБанк", приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор В`ячеславович, на дії приватного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Шчекіч І.В., звернулася до Першотравенського міського суду зі скаргою, заінтересовані особи: Акціонерне товариство КБ "ПриватБанк", приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор В`ячеславович, на дії приватного виконавця.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26 грудня 2019 року приватним виконавцем Щигарцевим І.В. відкрито ВП №60936649 на підставі заяви представника стягувача - АТ КБ "ПриватБанк" та виконавчого листа, виданого Першотравенським міським судом Дніпропетровської області №186/910/19, згідно заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість 32 422,16 гривень.

27 січня 2020 року вказане заочне рішення було скасоване судом та зупинене його примусове виконання.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2020 року №186/910/19, яке набрало законної сили 03 листопада 2020 року, в задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

В межах вказаного виконавчого провадження, відкритого приватним виконавцем Щигарцевим І.В., були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника, про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди та 24 січня 2020 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

21 листопада 2020 року приватному виконавцю було направлено адвокатський запит з метою звільнення майна з-під арешту та закриття виконавчого провадження. У відповідь на запит приватний виконавець надіслав лист за вих.№01-19/4000 від 17 грудня 2020 року, яким повідомив, що в звязку з тим, що 24 січня 2020 року виконавче провадження було закінчене, про що була винесена відповідна постанова, а оригінал виконавчого листа повернуто стягувачу, вчинити будь-які дії за цим виконавчим провадженням він не може. Відповідь отримано 25 грудня 2020 року, скаргу подано 04 січня 2021 року.

ОСОБА_1 працює, отримує заробітну плату через АТ "Пумб". Випискою з банку від 20 жовтня 2020 року підтверджується, що грошові кошти 36 164,37 гривень на рахунку є, але вони під арештом. Також, на квартиру ОСОБА_1 накладено арешт. Тобто, ОСОБА_1 незаконно позбавлена права користуватися своїми грошовими коштами та нерухомим майном.

Просить суд визнати неправомірними дії приватного виконавця, які полягають у відмові скасувати застосовані заходи примусового виконання рішення суду у виконавчому провадженні №60936649, шляхом зняття всіх арештів, накладених в межах виконавчого провадження; зобов`язати приватного виконавця зняти арешт, накладений у вказаному виконавчому провадженні постановою від 26 грудня 2020 року про арешт коштів боржника та арешт, накладений постановою від 26 грудня 2020 року про арешт майна боржника.

В судове засідання ОСОБА_1 та її представник - адвокат Шчекіч І.В., не з`явилися, надали заяви про розгляд скарги в їх відсутність, вимоги скарги підтримують, просять їх задовільнити.

Представник заінтересованої особи - АТ КБ "ПриватБанк" та заінтересована особа - приватний виконавець Щигарцев І.В. в судове засідання не з`явилися, про дату розгляду скарги повідомлені належним чином смс-повідомленням та рекомендованим листом, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно ст.450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, в зв`язку з чим скарга розглянута за наявними матеріалами справи без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, встановлено, що заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №186/910/19 від 29 серпня 2019 року позовні вимоги Акціонерного Товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості були задоволені частково; стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» на р/р № НОМЕР_2 , МФО 305299, заборгованість по кредитному договору, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 1 476,07 гривень, заборгованості про процентах за користування кредитом в сумі 29 446,09 гривень, заборгованість за пенею та комісією в сумі 1 500,00 гривень, а всього: в сумі 32 422 (тридцять дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 16 копійок; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» на р/р № НОМЕР_2 , МФО 305299, судовий збір по справі в розмірі 1 921 (однієї тисячі дев`ятиста двадцяти однієї) гривні 00 копійок.

03 жовтня 2019 року стягувач - АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із заявою про видачу виконавчих листів на виконання вказаного заочного рішення, які отримав 09 жовтня 2019 року.

26 грудня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В., на підставі вказаних виконавчих листів, відкрито виконавче провадження №60936649. Також, винесено постанови про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника, про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди.

11 січня 2020 року боржник ОСОБА_1 звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області із заявою про перегляд заочного рішення від 29 серпня 2019 року.

24 січня 2020 року приватним виконавцем Щигарцевим І.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу в зв`язку з відсутністю у боржника майна, транспортних засобі, пенсії та заробітної плати.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року було поновлено ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №186/910/19 від 29 серпня 2019 року; заяву представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2019 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено частково; заочне рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2019 року за позовом Акціонерного товариства КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - скасувано; визначено, що розгляд справи слід проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання призначено на 10:00 годину 20 лютого 2020 року в приміщені Першотравенського міського суду Дніпропетровської області, що розташоване по вул.Шахтарської Слави, буд.16, м.Першотравенськ, Дніпропетровської області; зупинено примусове виконання заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства КБ "ПриватБанк" заборгованості по кредитному договору в сумі 32 442,16 гривень та судового збору в розмірі 1 921,00 гривень.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2020 року №186/910/19 в задоволенні позовних вимог Акціонерного Товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовлено; судові витрати по справі залишено за позивачем - Акціонерним Товариством КБ "ПриватБанк".

Вказане рішення набрало законної сили 03 листопада 2020 року.

Випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 в АТ "Пумб" за період з 01 січня по 20 жовтня 2020 року підтверджується, що останній нараховувалася заробітна плата, на рахунку маються грошові кошти в розмірі 36 164,37 гривень, які ОСОБА_1 зняти не може через накладений на рахунок арешт приватним виконавцем.

Крім того, копією договору купівлі-продажу приватизованої квартири від 19 березня 1997 року за №667 підтверджується, що ОСОБА_4 купила квартиру АДРЕСА_1 .

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №237723431 від 18 грудня 2020 року підтверджується, що на нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт постановою приватного виконавця Щигарцева І.В. від 26 грудня 2019 року у ВП №60936649.

Відповіддю приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. №04-19/4000 від 17 грудня 2020 року на лист представника ОСОБА_1 - адвоката Шчекіч І.В. від 21 листопада 2020 року щодо звільнення кошті з-під арешту, підтверджується, що ВП №60936649 було завершене 24 січня 2020 року на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ "Про виконавче провадження", про що була винесена постанова, а оригінал виконавчого листа було повернуто стягувачу - АТ КБ "ПриватБанк". У зв`язку з цим, вчинити будь-які дії за завершеним виконавчим провадженням, не має можливості.

Вирішуючи вимоги за скаргою суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Права і обов`язки виконавця визначені у статті 18 Закону України "Про виконавче провадження". За змістом цієї норми виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Частиною 1 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.56 зазначеного закону, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно п.2 ч.1 ст.37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частинами 3-5 ст.37 Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно ч.1 ст.39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно ст.41 Закону у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Судом встановлено, що 24 січня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев І.В. виніс постанову в рамках ВП №60936649 про повернення виконавчого документу стягувачу - АТ КБ "ПриватБанк", з підстав п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, виконавче провадження на даний час є повернутим, а не закінченим. (ст.37 Закону України "Про виконавче провадження")

У разі, якщо виконавче провадження повернуто з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.37 Закону, арешт, накладений на майно боржника, не знімається, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Судове рішення, на підставі якого видано виконавчі листи №186/910/19, було скасоване ухвалою суду 27 січня 2020 року, ухвала набрала законної сили 27 січня 2020 року, даною ухвалою зупинено примусове виконання заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства КБ "ПриватБанк" заборгованості по кредитному договору в сумі 32 442,16 гривень та судового збору в розмірі 1 921,00 гривень. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2020 року №186/910/19, яке набрало законної сили 03 листопада 2020 року, в задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

В такому разі, приватний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження (п.5 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження").

Однак, на час ухвалення судом рішення про скасування заочного рішення та, в подальшому, відмову в задоволенні позову АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 , приватним виконавцем було вже винесено постанову про повернення виконавчих листів №186/910/19 стягувачу - АТ КБ "ПриватБанк", на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження".

Тобто, скасувати арешт з майна боржника чи вчинити будь-які інші дії за повернутим виконавчим документом, з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", приватний виконавець не має можливості.

В зв`язку з чим, приватний виконавець діяв відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", не вчиняв неправомірних дій, а тому скарга є такою, що не підлягає задоволенню.

Одночасно суд роз`яснює заявнику, що в разі, якщо виконавче провадження повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", як в даному випадку, вона має право оскаржити постанову приватного виконавця про повернення виконавчого документу, у порядку та строки, визначені Законом України "Про виконавче провадження", подати відповідну заяву про поновлення такого строку з поважних причин, тощо.

В разі, якщо вказану постанову про повернення виконавчого документа стягувачу буде визнано судом незаконною чи скасовано в установленому законом порядку, виконавче провадження, на підставі ст.41 Закону України "Про виконавче провадження", підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, якому повернуто виконавчий документ, зобов`язаний у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання, а приватний виконавець зобов`язаний винести постанову про закінчення виконавчого провадження, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження (п.5 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження").

Крім того, вимога скарги про зобов`язання приватного виконавця зняти арешт, накладений у вказаному виконавчому провадженні - не підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до п. 18 ППВССУ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» та п.7 постанови ВСУ №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», суд не має права зобов`язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.450, 451,452,453 ЦПК України, ст.ст.37,39,41 Закону України "Про виконавче провадження", - суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство КБ "ПриватБанк", приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор В`ячеславович, про визнання неправомірними дій приватного виконавця, які полягають у відмові скасувати застосовані заходи примусового виконання рішення суду шляхом зняття всіх арештів, накладених в межах виконавчого провадження та зобов`язання приватного виконавця зняти арешт, накладений у виконавчому провадженні - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: С.А.Янжула.