Провадження № 2-др/761/18/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участю секретаря Савенко О.І.,

представника скаржника Кузьміка Д.В.,

стягувача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосередньої ліквідації ПАТ «КБ «Актив Банк» на бездіяльність державного виконавця, заінтересована особа: стягувач - ОСОБА_1 , Подільський РВДВС в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання про розподіл судових витрат, а саме просив стягнути понесені стягувачем витрати на правову допомогу адвоката у розмір 4200 грн. з фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 .

У судовому засіданні стягував ОСОБА_1 свою заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник скаржника Кузьмік Д.В. щодо заяви про ухвалення додаткового рішення заперечив та просив у її задоволенні відмовити. Надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що скарга Фонду стосувалась надання судом правової оцінки бездіяльності державного виконавця при здійсненні ним своїх повноважень у виконавчому провадженні № 45340170. Фонд у своїй скарзі вимог зобов`язального характеру щодо стягувача не заявляв, тому вважають витрати стягувача неспівмірними та не пов`язані безпосередньо з розглядом скарги Фонду.

Подільський РВДВС в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Виходячи правил ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду даної заяви.

Вислухавши пояснення стягувача, представника скаржника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2020 в задоволенні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосередньої ліквідації ПАТ «КБ «Актив Банк» на бездіяльність державного виконавця, заінтересована особа: стягувач - ОСОБА_1 , Подільський РВДВС в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - відмовлено повністю.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Так, рішення суду повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов`язані із розглядом спору. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення. Ухвалюючи рішення, суд повинен враховувати первісні вимоги, а також усі уточнення (доповнення або зміни) до них, які заявлялися в судовому засіданні.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до чч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до чч. 4,5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, між адвокатським бюро «Арсена Маринушкіна» та стягувачем ОСОБА_1 був укладений Договір про надання правничої допомоги №0720/20 від 03.02.2020 року.

Відповідно до п. 4.1 вказаного договору, за виконання даного Договору Клієнт зобов`язується сплатити на користь Бюро витрати на професійну правничу (правову) допомогу, в тому числі гонорар в розмірі та порядку, визначеному за домовленістю сторін. Судові витрати сплачуються окремо від гонорару. Сума витрат на професійну правничу допомогу та гонорару (винагороди) визначається у Додаткових угодах, які є додатком до цього Договору та є його невід`ємними частинами. В зазначених Додаткових Угодах визначається порядок, спосіб та термін оплати витрат на професійну правничу допомогу та гонорару.

Відповідно до наданих додаткової угоди № 10 від 18.09.2020 року, акту надання правової допомоги № 010-0720/20, квитанції № 0720/20-10 вбачається, що позивач поніс витрати на правову допомогу відповідно до договору про надання правничої допомоги №0720/20 від 03.02.2020 року на загальну суму 4200,00 грн.

Так, з наданих Додаткових угод до Договору, вбачається, що останні містять види робіт, доказів виконання ких суду не надано, а саме: щодо вивчення адвокатом матеріалів виконавчого провадження.

Отже, враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін, суд приходить до висновку про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу, при цьому, зменшивши їх суму до 2800,00 грн., у відповідності до положень ч. 5 ст. 136 ЦПК України, так як, в даному випадку не вбачає співмірності розміру судових витрат на правничу допомогу, заявлених стороною, із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Керуючись ст.ст. 141, 270, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосередньої ліквідації ПАТ «КБ «Актив Банк» на бездіяльність державного виконавця, заінтересована особа: стягувач - ОСОБА_1 , Подільський РВДВС в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - задовольнити частково.

Постановити додаткову ухвалу у справі № 761/13085/14-ц, якою стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2800 (дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти вимог за заявою - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст ухвали суду буде складено 09.02.2021 року.