Справа № 626/2760/20
Провадження № 2/626/121/2021
04.02.2021 року м. Красноград
Красноградський районний суд Харківської області
у складі: головуючого - судді Рибальченко І.Г.
за участі секретаря Скачко Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом , -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просив визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою АДРЕСА_1
В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 разом з позивачем зареєстрована у будинку, але з моменту реєстрації, а саме з 25.11.2019 року не проживає, добровільно знятися з реєстрації не бажає. Позивач просить суд визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком, що розташований в АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Про стягнення судових витрат не клопотав.
Відповідач в судове засідання не прибула. про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.
З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: позивач ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.10.2014 р. Згідно довідки Кирилівської сільської ради Красноградського району № 326 від 25.11.2020 року, за адресою АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 , зареєстрована, але фактично не проживає за вказаною адресою.
Відповідно до положень ч.1 ст.383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член власника сім"ї втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В правових позиціях, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від.12.04.1985 року з наступними змінами "Про деякі питання,що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або членів його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Таким чином, обов`язковою умовою для визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є її відсутність в житловому приміщенні протягом року без поважних причин .
Із змісту позову вбачається, що ОСОБА_2 не проживає в спірному приміщенні з власної волі тривалий час, її речі за місцем проживання відсутні, а позов пред`явлено до суду у грудні 2020 року. Відповідач не проживає у будинку позивача з листопада 2019 року, а своєю реєстрацією у житлі порушує права позивача як власника на користування та розпорядження майном, захист, якого передбачений ст. 391 ЦК України.
Таким чином суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання ОСОБА_2 особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 319,321,391 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , 1998 року народження, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто Красноградським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд шляхом подачі в 30 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя