Справа № 490/5074/20
н/п 2-о/490/90/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.

присяжних Пахомової Т.Г., Мураховського П.П.,

при секретарі Буряченку Д.В.,

за участі заявника ОСОБА_1 та представника зацікавленої особи органу опіки та піклування Миколаївської міської ради Пінюгіній С.В., розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересованої особи - орган опіки та піклування Миколаївської міської ради про усиновлення дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 12.08.2020 року звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва із заявою, в якій просить:

постановити рішення про усиновлення нею, громадянкою України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

внести в актовий запис від 11.04.2012 року № 14 про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зроблений у книзі реєстрації народжень виконкомом Шевченківської сільської ради Жовтневого (Вітовського) району Миколаївської області, а саме: змінити по батькові з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », прізвище, ім`я, дату та місце народження залишити без змін;

в графі батько записати « ОСОБА_5 ».

В обґрунтування вимог посилається на те, що вона є опікуном свого рідного брата ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з нею однією сім`єю. Мати ОСОБА_6 померла у ІНФОРМАЦІЯ_4 , а батько записаний відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України зі слів матері. Заявниця проживає разом зі своєю донькою, з братом ОСОБА_2 у них склалися дружні, сімейні та гармонійні взаємовідносини. Її брат надав згоду на його усиновлення.

У період з 12.08.2020 року до 22.12.2020 року справа перебувала на розгляді іншого складу суду.

Протоколом автоматичного авторозподілу судової справи між суддями від 23.12.2020 року визначено головуючого у справі суддю Шолох Л.М.

Протоколом попереднього відбору присяжних від 21.01.2021 року для розгляду даної справи обрано ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

У судове засідання з`явилась заявниця ОСОБА_1 , яка підтримала викладені нею у заяві вимоги та просила їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи Пінюгіна С.В. , подану ОСОБА_1 заяву підтримала, просила її задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є: мати - ОСОБА_10 , батько - ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (серії НОМЕР_1 виданим виконкомом Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області). Інформація про батька дитини зазначена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, тобто зі слів матері, що підтверджується витягом № 4 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян

Відповідно до свідоцтва про смерть (серія НОМЕР_2 , виданого Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 21.05.2018 року) мати малолітньої дитини ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Розпорядженням Вітовської районної державної адміністрації від 12.06.2020 року №191-р малолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 надано статус - сирота.

Відповідно до висновку про стан здоров`я і розумовий розвиток дитини, виданого 02.07.2020 року Міською дитячою лікарнею №1, відділення №1 поліклініки Комунального некомерційного підприємство Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 здоровий, розвиток дитини гармонійний.

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 887 від 28.09.2018 року над ОСОБА_2 встановлено опіку та призначено опікуна ОСОБА_1 , тобто заявницю у даній справі.

Малолітнім ОСОБА_2 до служби у справах дітей Миколаївської міської ради надано заяву від 03.08.2020 року, в якій він надає згоду на його усиновлення сестрою ОСОБА_1 .

В матеріалах справи наявні документи, які характеризують заявницю ОСОБА_1 .

Так, з довідки МВС України серії ААА № 0895345, слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України станом на 10.06.2020 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Згідно з висновком про стан здоров`я, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-соціальної допомоги № 6» Миколаївської міської ради ОСОБА_1 здорова.

Відповідно до податкової декларації платника податку - фізичної особи-підприємця, копія якої наявна в матеріалах справи, дохід ОСОБА_1 за 2019 рік склав 965 804 грн.

Також суду надано копію договору оренди житлового приміщення від 15.09.2020 року, в якому зазначено, що заявниця ОСОБА_1 винаймає будинок за адресою АДРЕСА_1 , строк дії цього договору два роки.

З витягу Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації про державну реєстрацію прав, копія якого наявна в матеріалах справи, слідує, що заявниці ОСОБА_1 на праві власності належить Ѕ частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 .

Заявниця ОСОБА_1 має малолітню доньку ОСОБА_12 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, наявною у матеріалах справи.

Відповідно до висновку, наданого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, від 05 серпня 2020 року № 4157/02.02.-25/25/14/20, усиновлення малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою ОСОБА_1 є доцільним і відповідає найвищим інтересам дитини.

Актом обстеження житлово-побутових умов від 30.07.2020 року, затвердженого начальником служби у справах дітей Кравченко Ю., встановлено, що заявницею ОСОБА_1 , яка мешкає у АДРЕСА_3 , створено умови для виховання, розвитку та проживання дитини.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Питання усиновлення урегульовано главою 18 розділу IV «Влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» Сімейного кодексу України.

Статтею 207 Сімейного кодексу України визначено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Частиною 1 статті 208 Сімейного кодексу України визначено, що усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу), тобто особа, яка не досягла повноліття.

Частинами 1, 2 статті 211 Сімейного кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років.

Не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері;6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. 2. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини (стаття 212 Сімейного кодексу України).

Пунктом 4 частини першої статті 213 Сімейного кодексу України визначено, що за наявності кількох осіб, які виявили бажання усиновити одну і ту ж дитину, переважне право на її усиновлення має громадянин України, який є родичем дитини.

Стаття 217 Сімейного кодексу України передбачає надання батьками згоди на усиновлення дитини.

Відповідно до статті 218 Сімейного кодексу України Для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити (частина перша цієї статті). Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками (частина четверта цієї статті).

Особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення (стаття 223 Сімейного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 224 Сімейного кодексу України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема : 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.

При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини (частина друга статті 224 Сімейного кодексу України).

Відповідно до частини третьої статті 224 Сімейного кодексу України суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину.

Частиною четвертою статті 224 Сімейного кодексу України встановлено, що суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вищезазначене судом встановлено, що ОСОБА_1 , є громадянкою України, на час розгляду даної справи їй виповнилося 25 повних років. ОСОБА_1 є рідною сестрою та опікуном малолітнього ОСОБА_2 , якому на час розгляду справи виповнилося 8 повних років. Мати дитини померла, а інформація про батька записана зі слів матері.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що ОСОБА_1 здорова, до кримінальної відповідальності не притягувалася, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Заявниця займається підприємницькою діяльністю, її дохід за 2019 рік становить 965 804 грн. Відповідно до наданого органом опіки та піклування Миколаївської міської ради висновку, умови проживання ОСОБА_1 добрі, відповідають санітарним нормам.

Наявність у заявниці малолітньої доньки ОСОБА_12 в силу частини третьої статті 224 Сімейного кодексу України не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про усиновлення ОСОБА_2 .

Обставин, які перешкоджають усиновленню (стаття 212 Сімейного кодексу України) під час розгляду справи судом не встановлено.

Слід зазначити, що малолітній ОСОБА_2 виявив бажання бути усиновленим його рідною сестрою ОСОБА_1 , про що свідчить написана ним заява від 03.08.2020 року.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 в частині усиновлення нею малолітнього ОСОБА_2 . В цій частині заява підлягає задоволенню.

На думку суду таке усиновлення відповідатиме найвищим інтересам малолітнього ОСОБА_2 , сприятиме забезпеченню стабільних та гармонійних умов його життя.

У своїй заяві заявниця також просить в графі батько записати « ОСОБА_5 » та змінити по батькові дитини з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ». На думку суду такі вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Частиною першою статті 232 Сімейного кодексу України визначено, що з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. При усиновленні дитини однією особою ці права та обов`язки можуть бути збережені за бажанням матері, якщо усиновлювачем є чоловік, або за бажанням батька, якщо усиновлювачем є жінка.

Відповідно до частин третьої, четвертої та п`ятої статті 232 Сімейного кодексу України з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Сімейним кодексом України визначено, що під час вирішення судом питання про усиновлення може бути вирішено і питання щодо внесення змін до запису про батьків дитини, ім`я, прізвище та по батькові. Порядок вирішення таких питань визначено у статті 231 Сімейного кодексу України.

Частина перша статті 231 Сімейного кодексу України вказує на те, що у разі якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини (частина друга статті 231 Сімейного кодексу України).

Із наведеного слідує, що необхідною умовою для зміни запису про батька дитини та відповідно зміни по батькові дитини, є усиновлення неповнолітньої особи одночасно чоловіком та жінкою.

Оскільки у даному випадку усиновлення здійснюється лише заявницею, вирішення питання про зміну запису про батька та по батькові ОСОБА_2 є неможливим.

Крім того, вирішення судом питання про запис особи батьком не може бути вирішено без участі відповідної особи (у даному випадку ОСОБА_5 ), оскільки це матиме наслідком порушення його права на участь у розгляді цього питання.

Отже, в задоволенні заяви в частині зміни запису про батька та по батькові малолітнього ОСОБА_2 слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви ОСОБА_1

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід усиновити громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В іншій частині заяви відмовити.

Відповідно до частини четвертої статті 314 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок заявниці.

Керуючись статтями 76-80, 89, 211, 223, 247, 263-265, 313, 314, 354, 355 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Усиновити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Роз`яснити, що відповідно до частини другоїстатті 223 Сімейного кодексу України заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Повний тест рішення виготовлено 08.02.2021 року.

Суддя Шолох Л.М.

Присяжні Пахомова Т.Г.

Мураховський П.П.