Справа №336/703/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дмитрюк О.В., перевіривши виконання вимог ст. 183 ЦПК України у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича, заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Державне підприємство «Сетам», ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2021 р. до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність, дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. у рамках виконавчого провадження № 61801599 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 14.09.2015 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по справі № 336/1526/15-ц на підставі рішення суду від 12.05.2015 р. про солідарне стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 08-315П145-К від 07.07.2008 р. заборгованості у розмірі 69201,85 доларів США.

У відповідності до ч. 2 ст. 183 ЦПК, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Вивчивши скаргу та додатки, що до неї додані, встановлено, що до неї не додано доказів надіслання (надання) її копії учасникам справи - ПАТ «Укрсоцбанк», ДП «Сетам», приватному виконавцю виконавчого округу Запорізької області Проценку Д.Ю., ОСОБА_2 ..

Згідно з ч. 4 ст. 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З огляду на вищевикладене, суддя вбачає підстави для повернення скарги ОСОБА_1 без розгляду.

Одночасно зі скаргою скаржник подав заяву про забезпечення позову, за якою ОСОБА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням, яке буде прийнято у справі за його скаргою, просить заборонити ОСОБА_2 проводити вселення будь-яких осіб у житловий будинок АДРЕСА_1 , проводити виселення будь-яких осіб з житлового будинку АДРЕСА_1 та заборонити органам реєстрації місця проживання проводити реєстрацію (зняття з реєстрації) постійного місця проживання будь-яких осіб у вище зазначеному житловому будинку.

Згідно з ч.1,2 ст.149ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Пунктом 3,4 ч.1 ст.151 ЦПК України передбачено, що Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ч.1ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно з ч.ч.1-3ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна здійснюється шляхом проведення електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 вказаного Закону.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Крім того, у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від22грудня 2006року №9«Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Суд враховує, що реалізація арештованого майна проводиться в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 336/1526/15-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя на підставі рішення суду від 12.05.2015 р. про солідарне стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 08-315П145-К від 07.07.2008 р. заборгованості у розмірі 69201,85 доларів США.

Глава VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» та інші положення ЦПК України не містять правової норми, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст.ст.149,150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного чи приватного виконавця шляхом зупинення реалізації описаного та арештованого майна.

Таким чином, розглядаючи скаргу на дії державного чи приватного виконавця у порядку ст.ст.447,450,451 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів, так би мовити, «забезпечення скарги» шляхом зупинення реалізації майна, адже за приписами ст.34Закону України «Про виконавче провадження» вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Такий висновок відповідає правовій позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 29 жовтня 2018 року у справі № 766/10773/18-ц, де залишаючи без змін постанову апеляційного суду, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення скарги, суд вказав, що у ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження у порядку, передбаченому ст.ст.149,150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення реалізації майна, а тому суд не наділений такими повноваженнями, а вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Касаційного цивільного суду від 12 листопада 2018 року у справі № 161/10648/18.

Згідно пункту 15 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарги на рішення дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим, до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа.

Отже, цивільний процесуальний закон не передбачає можливості вжиття таких заходів при розгляді скарги на дії виконавця судового рішення.

На підставі вищенаведеного, у відповідності до вимог законодавства, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення скарги.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 153, 183, 258-260, 353, 447 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича, заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Державне підприємство «Сетам», ОСОБА_2 , повернути заявнику без розгляду.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Дмитрюк