Справа № 323/3389/21
Провадження № 2-н/323/540/21
УХВАЛА

Іменем України

06.12.2021 р. м.Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Мінаєв М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2021 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.163 ЦПК України заява про видачу судового наказу повинна містити відомості про повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Відповідно до ст.ст.3 і 4 Закону України «Про виконавче провадження» судовий наказ є видом виконавчого документу, однією з вимог до змісту якого є відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Таким чином, заява про видачу судового наказу в обов`язковому порядку має містити вказані відомості, а формулювання у «якщо вони відомі заявнику», стосується офіційних електронних адрес та інших даних, що ідентифікують боржника.

Однак заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України, оскільки не містить відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника, що унеможливлює видачу судового наказу, який відповідав би вимогам закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.163, 165, 259-261 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для звернення до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження або для повторного звернення із заявою видачу судового наказу після усунення обставин, які були підставою для відмови у його видачі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Суддя М.М. Мінаєв