№ 207/2815/20
№ 2/207/478/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року Багійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Юрченко І.М.

при секретарі Сівачук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів за судовим наказом,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів за судовим наказом Багійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 жовтня 2020 року.

Звертаючись до суду, позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 12 жовтня 2020 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська видано судовий наказ у справі №207/2444/20 про стягнення з неї - ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. 19 жовтня 2020 року їй було направлено копію судового наказу з додатками, який вона отримала 23 жовтня 2020 року.

Вважає, що стягнення за судовим наказом повинно були припинено з огляду на наступне.

Рішенням Баглійського районною суду міста Дніпродзержинська від 08 лютого 2019 року у справі №207/430//18 було розірвано шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 . Рішення суду набрало законної сили 18 березня 2019 року.

Після розірвання шлюбу відповідач переїхав жити окремо, а вона, разом з їх неповнолітнім сином ОСОБА_3 , залишилася мешкати за місцем постійної реєстрації, зв адресою: АДРЕСА_1 .

В спілкуванні з сином вона не перешкоджала відповідачеві, тому їх син завжди безперешкодно, вільно спілкувався зі своїм батьком.

В подальшому, після того як відповідач винайняв на тривалий час квартиру для проживання за адресою: АДРЕСА_2 , їх син виявив бажання деякий час пожити з батьком під час літніх канікул.

В період тимчасовою проживання сина з батьком, вона утримувала сина шляхом надання йому готівкових коштів та передавала продукти харчування, здійснювала поповнення рахунку мобільного телефону, тощо. Також, в цей час вона постійно спілкувалася з сином, була обізнана про всі його справи, він приходив додому, вони разом проводили час: гуляли, ходили по магазинах, відвідували кафе, ресторани.

18 жовтня 2020 року їх син припинив тимчасове проживання з батьком та повернувся додому, а саме за місцем свого постійного мешкання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи існуючу спрощену процедуру стягнення аліментів за судовим наказом, відповідач, ввівши суд в оману, скористався нагодою, коли їх син тимчасово проживав з відповідачем, звернувся до суду про стягнення з неї аліментів, з метою завдання матеріальних збитків.

На підставі зазначеного позивач просила визнати судовий наказ Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 жовтня 2020 року, справа № 207/2444/20 таким, що не підлягає виконанню та припинити стягнення з неї аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за зазначеним судовим наказом з 23 вересня 2020року і до досягнення повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Окрім цього уточнила свої позовні вимоги та просила звільнити її від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 18.10.2020р. по 10.01.21р., так як саме в цей період син проживав з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, уточнені позовні вимоги позивачки від 19.01.2021р. визнав у повному обсязі, зазначив, що дійсно у період з 18.10.2020р. по 10.01.2021р. включно їх син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними виводи, суд дійшов до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 25 лютого 2005 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за актовим записом № 42, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (ар.с.8).

Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (ар.с.9).

Рішенням Багійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 лютого 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (ар.с.10).

12 жовтня 2020 року Багійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області видано судовий наказ у справі № 207/2444/20 (2-н/207/367/20), яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (ар.с.14).

Згідно з Актом № 96/13/01 від 24 жовтня 2020 року про підтвердження факту проживання особи, виданим Головою квартального комітету №13 Південного району м. Кам`янське, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відновив проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 18 жовтня 2020 року в родині ОСОБА_1 (ар.с.11).

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3 ст.181 СК України).

За змістом цієї статті аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного із батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Отже, з урахуванням предмета даного спору, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів, чи з їх платником.

Як встановлено судом, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 18 жовтня 2020 року по 10 січня 2021 року включно фактично проживав разом з матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним актом про проживання. Неповнолітній ОСОБА_3 знаходився на утриманні матері ОСОБА_1 .

Оскільки неповнолітня дитина ОСОБА_3 в період з 18 жовтня 2020 року по 10 січня 2021 року включно фактично проживала разом з ОСОБА_1 та знаходилась на її утриманні, підстав для стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 за цей період немає.

За приписами ст.188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт проживання неповнолітньої дитини разом з позивачем в період з 18 жовтня 2020 року по 10 січня 2021 року включно .

Керуючись ст. ст. 182-184, 188 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 223, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів за судовим наказом - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженку м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 від сплати аліментів за період з 18 жовтня 2020 року по 10 січня 2021 року включно, що стягуються на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_3 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття призначених за судовим наказом Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 12 жовтня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого судового збору, в сумі 420 гривні 40 копійок.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 420 гривні 40 копійок, сплачених по квитанції від 27.10.2020 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.

Суддя: І.М. Юрченко