У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2021

м. Лозова Харківської області

Суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області

Харабадзе К.Ш.,

Справа № 629/644/21

Номер провадження 2/629/528/21

позивач ОСОБА_1

відповідач Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)

розглянувши цивільну справу про скасування арешту та обтяження щодо заборони на відчуження нерухомого майна

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26.11.2012 постановою державного виконавця ВДВС Лозівського МРУЮ Харківської області було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно боржника та оголошення заборони на його відчуження №35507002, на підставі виконавчого листа №2-469/2010 від 22.03.2010, виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», боргу у розмірі 12766 грн. 90 коп., яке було зареєстровано реєстратором Харківської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 10.12.2012 за №13357138. 19.03.2013 виконавче провадження було завершено, виконавчий лист повернуто стягувачу, однак арешт майна боржника не було скасовано. У зв`язку з арештом усього майна боржника, позивач не має можливості в повному обсязі користуватися своїм нерухомим майном. Згідно листа ВДВС від 28.01.2021 виконавче провадження, за яким накладався вищезазначений арешт усього майна (коштів) боржника ОСОБА_1 , у відділі не виявлено, оскільки відповідно до акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 15.02.2017, виконавчі провадження, завершені у 2013 році були знищені у зв`язку з закінченням строків зберігання. Крім того, згідно довідки з АТ КБ «ПриватБанк» будь-які боргові зобов`язання ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» відсутні. Таким чином, оскільки, виконавче провадження де позивач був боржником відсутнє, державний виконавець позбавлений можливості вирішити питання про зняття арешту з усього майна у позасудовому порядку. Тому у позивача немає іншої можливості зняти арешт з усього майна, крім звернення до суду. На підставі вищевикладеного, просить скасувати арешт, накладений на невизначене майно, все нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а саме трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , накладений на підставі виконавчого листа №2-469/2010 від 22.03.2010 року, виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», боргу у розмірі 12766 грн. 90 коп., яке було зареєстровано реєстратором Харківської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 10.12.2012 року за№13357138.

Перевіривши дотримання позивачем вимог, які пред`являються до форми і змісту позовних заяв, суддя вважає, що подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона цим вимогам не відповідає зважаючи на таке.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 № 5 у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог вказує на положення Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається. За наявності заборони відчуження на все майно позивача ОСОБА_1 порушуються його права..

ОСОБА_1 визначив здійснити захист його майнових прав у позовному провадженні, а не у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 № 5 спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження).

У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

Предмет позову як його один з основних елементів представляє собою матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, яка витікає зі спірної матеріально-правової відносини, з приводу якої суд повинен ухвалити рішення у справі. Позивач сам вибирає, який позов пред`явити до суду. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги.

ОСОБА_1 у якості відповідача зазначено Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), разом з тим в порушення 175 ЦПК України не вказано зміст позовних вимог щодо цього відповідача, в чому саме полягає матеріально-правова вимога позивача до відповідача.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа Відділ реєстрації Лозівської міської ради Харківської області про скасування арешту та обтяження щодо заборони на відчуження нерухомого майна - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків строк 5 (п`ять) днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: К.Ш.Харабадзе