Справа № 445/1841/20
провадження № 2/445/140/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_7 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,1445 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області. За життя його баба ОСОБА_7 заповіту не склала. Спадщину після її смерті фактично прийняла його мати ОСОБА_8 , як спадкоємиця першої черги за законом. Однак, остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , так і не переоформивши спадкове майно після смерті своєї матері. Відповідачі по справі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 , але на спадшину не претендують. Позивач також зазначає, що спадщину після смерті матері фактично прийняв, оскільки проживав разом із нею до дня її смерті. Маючи намір оформити свої спадкові права після смерті матері в нотаріальній конторі, він звернувся із відповідною заявою. Проте, оскільки його мати після смерті баби не оформила свої спадкові права у встановленому законом порядку, у видачі свідоцтва на право на спадщину на вказану вище земельну ділянку йому було відмовлено. Таким чином, вказана перешкода в реалізації спадкових прав позивача стала підставою для звернення до суду з даним позовом.

В підготовче засідання позивач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Відповідачі в підготовче засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписуючими засобами не здійснювалося.

Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із копій витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, та про державну реєстрацію шлюбу, свідоцтва про народження, судом встановлено, що ОСОБА_8 доводиться дочкою ОСОБА_7 , а позивач - онуком.

Із копії державного акту серії ЛВ № 014972 вбачається, що ОСОБА_7 належала земельна ділянка площею 1,1445 га для ведення товарного товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області.

Згідно довідки № 195 від 28.02.2020 року, виданої виконкомом Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області,останнім місцем проживання ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , було с. Ремезівці Золочівського району Львівської області. Заповіт від її імені не посвідчувався, спадщину фактично прийняла її дочка ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщину після смерті ОСОБА_8 фактично прийняв її син ОСОБА_4 , який був зареєстрований і проживав з матір`ю на час її смерті.

Окрім того, судом встановлено, що позивач звертався до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак через відсутність правовстановлюючих документів спадкодавця на спадкове майно йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно інформаційної довідки з Львівського державного нотаріального архіву, спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , не заводилася, що свідчить про те, що ніхто з інших можливих спадкоємців не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином, з врахуванням того, що спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Таким чином, судом встановлено, спадкодавцю ОСОБА_7 на момент смерті належала спірна земельна ділянка, а також те, що позивач має право на спадкування земельної ділянки після смерті своєї баби, оскільки спадщину прийняв.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

З врахуванням того, що відповідачі позов визнали, подавши про це заяву, до початку розгляду справи по суті, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуваннямвстановлених судом обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, наявності у позивача перешкод в оформленні права наспадщину в нотаріальному порядку, відсутність інформації про осіб, які б фактично прийняли спадщину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 524, 534, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, 2, 4, 5, 11, 13, 200, 206, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку загальною площею 1,1445 га, що складається із двох земельних ділянок площею 0,5360 га - кадастровий номер :09:000:0016 та площею 0,6085 га - кадастровий номер :09:000:0203 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та/або обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.01.2021 року.

Суддя В. М. Сивак