ПОСТАНОВА

Іменем України

23 листопада 2021 року м. Кропивницький

справа № 404/865/20

провадження № 22-ц/4809/925/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі - Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда у складі судді Іванової Н.Ю. від 10 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Вільхівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області Мешкова Олександра Олеговича, третя особа - Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,-

встановив:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до державного реєстратора Вільхівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області Мешкова Олександра Олеговича, третя особа - Акціонерне товариство «Альфа-Банк», в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер : 41120063 від 16.05.2018 15:00:22, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру, загальною площею 48,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк».

Також 09 березня 2021 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову. Заява мотивована тим, що внаслідок незаконно проведеної державної реєстрації права власності на вказану квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», його представники неодноразово намагалися проникнути в спірну квартиру та виселити її з малолітньою дитиною без рішення суду. Вважає, що дані дії представників АТ «Альфа-Банк» свідчать про намір відчуження спірної квартири третім особам, що у майбутньому може унеможливити або істотно ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення її вимог.

З цих підстав, просила вжити заходів забезпечення позову, а саме заборонити АТ «Альфа-Банк» вчиняти будь-які дії направлені на обмеження (перешкоджання) їй та членам її сім`ї в користуванні квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , накласти арешт на вказану квартиру та заборонити відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Кіровоградської міської ради вчиняти дії пов`язані з реєстрацією речових прав на нерухоме майно, а саме на квартиру загальною площею 48,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 березня 2021 року заяву задоволено частково. Накладено арешт на квартиру загальною площею 48,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга АТ «Альфа-Банк» обґрунтована тим, що позивач усупереч частини другої статті 150 ЦПК України не додала жодного документа, який би підтверджував, що нерухоме майно може бути відчужене на користь третіх осіб, також судом не надано оцінки відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам та їх співмірності.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 21 липня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, відповідно до якого остання передала в іпотеку банку у якості забезпечення виконання зобов`язання за Договором кредиту № 432/026-ФО1 від 18 липня 2006 року, квартиру під номером АДРЕСА_1 , яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Балик Т.М. 21 липня 2006 року по реєстру № 2870 /а.с.12-17/.

Згідно копії відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 14.05.2018 державним реєстратором Кіровоградської обласної філії комунального підприємства Мешковим О.О. зареєстровано право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за Публічним акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК» /а.с.9-11/.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений у статті 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 частини першої статті 150 ЦПК України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суд повинен перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на спірну квартиру, суд першої інстанцій врахував, що між сторонами дійсно виник спір щодо правомірності рішення державного реєстратора та його скасування про державну реєстрацію права власності відповідача на зазначене нерухоме майно.

Отже, предметом спору є оцінка правомірності набуття АТ «Альфа-Банк» права власності на вказану квартиру та, у разі доведеності підстав позову, - вирішення питання про скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

В оцінці співмірності заходів забезпечення позову пред`явленим позовним вимогам, ймовірності невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції врахував дійсні обставини справи, зокрема, те, що спірна квартира вибула з її володіння, позивач проживає у спірній квартирі разом з малолітньою дитиною та представниками банку вчиняються дії щодо її виселення та зняття з реєстрації.

За наведених обставин у разі відчуження спірної квартири це зумовить необхідність вчинення ОСОБА_1 додаткових зусиль з метою захисту порушеного права, зокрема, шляхом звернення із позовом до нового власника про повернення (витребування) свого майна.

Такий ризик є виправданим та відповідає меті забезпечення позову, у зв`язку з цим доводи скаржника про неспівмірність заходів забезпечення позову пред`явленим позовним вимогам апеляційний суд вважає необґрунтованими.

За таких обставин та у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03.12.2021.

Судді:

О.А. Письменний О.Л. Дуковський Л.М. Дьомич