ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 329/593/19 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/352/21 Богослов А.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Коломоєць Ірини Василівни на ухвалу Чернігівського районного суду Запорізької області від 11 листопада 2020 року у справі за поданням державного виконавця Чернігівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Нечипоренко Олега Георгійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року державний виконавець Чернігівського районного ВДВС Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Нечипоренко О.Г. звернувся до суду з поданням, зазначивши стягувача ОСОБА_2 , боржника ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу, посилаючись на те, що на виконанні Чернігівського районного ВДВС Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження №63139894 з виконання виконавчого листа № 329/593/19, виданого Чернігівським районним судом Запорізької області 16.09.2020, про визначення ОСОБА_2 способу участі у вихованні сина ОСОБА_3 .

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 .

Зазначає, що в добровільному порядку ОСОБА_1 рішення суду не виконує.

20.10.2020 року керуючись статтями 63,75 ЗУ «Про виконавче провадження» начальником відділу винесено постанову про накладення штрафу 1700 грн. на боржника ОСОБА_1 за невиконання рішення суду.

29.10.2020 року за повторне невиконання рішення суду винесена постанова про накладення на боржника ОСОБА_1 3400 грн. штрафу.

Вказує, що на день звернення до суду з поданням рішення суду боржником не виконано, будь-яких дій спрямованих на виконання рішення боржником не вчинено.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорт громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язання, покладених на неї виконавчим листом виданим 16.09.200 року.

Ухвалою Чернігівського районного суду Запорізької області від 11 листопада 2020 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань за рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2019 року у справі №329/593/19.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Коломоєць І.В. зазначає, що ухвалу суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не повному обсязі досліджені обставини справи, не надана належна оцінка наданим доказам по справі. Просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання.

На вказану апеляційну скаргу ОСОБА_2 та Чернігівський районний відділ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подали відзиви у яких повністю. Підтримують судове рішення та зазначають, що боржник не повідомив державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення, а також про виникнення обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій. Просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, суд першої інстанції виходив з того, що в добровільному порядку ОСОБА_1 рішення суду не виконує та умисно ухиляється від покладеного на неї обов`язку за судовим рішенням.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно статті 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв`язання спорів у цій сфері визначаються Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України".

Даним Законом також встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасового обмеження громадян України у праві виїзду за кордон.

Так, відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів; він перебуває під адміністративним наглядом Національної поліції - до припинення нагляду.

Порядок виконання рішень судів та рішень інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

За змістом п.19 ч.3 ст. 18 вказаного Закону, державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Аналізуючи положення ст. 441 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" та ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", варто дійти висновку, що підставою для встановлення особі тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є встановлення судом, який розглядає подання державного виконавця, факту ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань перед стягувачем.

Під ухиленням від виконання зобов`язання варто розуміти такі дії чи бездіяльність з боку боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним рішення суду, за наявності при цьому можливостей вчинити дії в порядку його виконання та за відсутності об`єктивних обставин, які перешкоджають виконанню.

З метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно боржник свідомо ухиляється від виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 навмисно ухиляється від виконання судового рішення.

Так, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 була повідомлена про відкриття виконавчого провадження і про вчинення виконавчих дій та отримувала копію постанови про відкриття виконавчого провадження в матеріалах справи також відсутні.

Таким чином, за відсутності достовірних даних про ознайомлення ОСОБА_1 з відкритим виконавчою службою відносно неї виконавчим провадженням, відсутні підстави стверджувати, що боржник свідомо ухиляється від виконання судового рішення, і відповідно відсутні підстави для ухвалення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Отже, висновок суду першої інстанції про ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань покладених на неї рішенням суду є хибним, оскільки не узгоджується з фактичними обставинами справи, а тому у суду були відсутні передбачені законом підстави для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Згідно статті 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому Протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Таким чином, суд першої інстанції незважаючи на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів того, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду, що свідчить про необґрунтованість подання державного виконавця, прийшов до помилкового висновку про задоволення подання державного виконавця.

З урахуванням наведеного, ухвала суду є такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволені подання.

Керуючись ст. ст. 374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Коломоєць Ірини Василівни задовольнити.

Ухвалу Чернігівського районного суду Запорізької області від 11 листопада 2020 року по цій справі скасувати та прийняти нову постанову: «У задоволенні подання державного виконавця Чернігівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Нечипоренко Олега Георгійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу відмовити».

Дата складання повної постанови 08 лютого 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко

Дата документу 03.02.2021 Справа № 329/593/19