ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9888/21 Справа № 185/3008/21 Суддя у 1-й інстанції - Зінченко А. С. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
УХВАЛА

02 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про закриття провадження у справі

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля»

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2021 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2021 року позивач звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди.

Мотивуючи свій позов зазначав, що з 21 лютого 2000 року по 10 травня 2000 року позивач працював на шахті «Тернівська» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на посаді електрослюсаря підземного 3-го розряду з повним робочим днем в шахті.

З 31 травня 2001 року по 31 травня 2002 року, з 17 січня 2005 року по 19 квітня 2005 року та з 8 серпня 2006 року по 15 квітня 2007 року позивач працював на шахті «Західнодонбаська» того ж підприємства електрослюсарем підземним 3-го розряду з повним робочим днем у шахті.

3 16 квітня 2007 року по 09 червня 2010 року та з 11 червня 2012 року по 31 грудня 2012 позивач працював на тому ж підприємстві на тій же шахті на посаді підземного машиніста гірничих виїмочних машин 5- го розряду з повним робочим днем в шахті.

З 01 січня 2013 року позивач працював на тому ж підприємстві у ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» на посаді підземного машиніста гірничих виїмочних машин 5-го розряду з повним робочим днем в шахті.

03 липня 2020 року позивача звільнено з роботи на підставі п. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи.

Всі вказані вище обставини про роботу позивача та його звільнення підтверджуються його трудовою книжкою.

З 14 жовтня 2013 року позивачем змінено прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про зміну прізвища серії НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки Медико-соціальної експертної комісії від 29 березня 2021 року серії 12ААА № 060968 позивачу визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 45% у зв`язку з професійним захворювання, зазначено про потребу лікування медикаментозного та санаторного.

Згідно з довідкою Медико-соціальної експертної комісії від 29 березня 2021 року серії 12ААВ № 124036 позивачу встановлена третя група інвалідності, протипоказана робота в умовах дії пилу, шуму, важкої фізичної праці, несприятливого мікроклімату, підземно, рекомендовано нагляд і лікування у невролога, травматолога, пульмонолога, ЛОР, стаціонарне лікування.

У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування.

Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача у відшкодування нанесеної йому моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я - 600 000,00 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2021 року частково задоволено позовні вимоги.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 45000 (сорок п`ять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь держави судовий збір у розмірі 450,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про зміну рішення суду, збільшивши розмір моральної шкоди з 45 000 грн. до 600 000 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, посилаючись на неповноту рішення, необ`єктивне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

До суду апеляційної інстанції надійшла заява від відповідача про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Заява мотивована тим, що 02.07.2020 року між позивачем та відповідачем була укладена угода, згідно до умов якої ОСОБА_1 не має претензій до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» щодо відшкодування моральної шкоди, пов`язаної з виявленим у позивача професійних захворювань.

Перевіривши доводи заявника та вислухавши думку учасників справи з приводу поданої заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Проте, матеріали справи свідчать про те, що між сторонами існує спір, предметом якого є стягнення відшкодування моральної шкоди.

Факт існування угоди від 02.07.2020 року, укладеної між ПрАТ«ДТЕК Павлоградвугілля» в особі Директора ВСП Шахтоуправління Тернівське ПрАТ«ДТЕК Павлоградвугілля» - Забєліна Д.С. та ОСОБА_1 , згідно до умов якої (п.6) ОСОБА_1 не має претензій до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» щодо відшкодування моральної шкоди, пов`язаної з виявленим у позивача професійних захворювань, не свідчить про відсутність предмету спору у даному позові.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло з 29.03.2021 року при встановленні стійкої втрати працездатності, що підтверджено довідкою Медико-соціальної експертної комісії від 29 березня 2021 року серії 12ААА № 060968, відповідно до якої позивачу визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 45% у зв`язку з професійним захворювання та згідно з довідкою Медико-соціальної експертної комісії від 29 березня 2021 року серії 12ААВ № 124036 позивачу встановлена третя група інвалідності, а угода, на яку посилається відповідач була укладена 02.07.2020 року.

Також, колегія звертає увагу, що долучена до матеріалів справи копія заяви про відсутність претензій до відповідача в частині компенсації моральної шкоди, яка підписана позивачем - 02.07.2020 року, містить посилання на докази, які станом на час підписання цієї заяви не існували, а саме: повідомлення про професійне захворювання від 10.02.2021 року №08/21-0390 та Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 04.03.2011 року, а тому оцінюється судом критично та не береться до уваги, як не належний доказ.

Зважаючи на викладене, та беручи до уваги те, що подана суду апеляційної інстанції заява не містить визначених п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України підстав для закриття апеляційного провадження, колегія суддів вважає за потрібне відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про закриття провадження.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про закриття провадження залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко