Номер провадження 2/754/4612/21
Справа №754/7441/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який 15.08.2017 року склав заповіт за № 622, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Бережанською Н.П. У відповідності з текстом заповіту спадкодавець ОСОБА_5 заповів на ім`я ОСОБА_4 все своє майно, в тому числі квартиру АДРЕСА_1 . 28.07.2020 року позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Бережанської Н.П. Однак їй було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24.11.2020 року ОСОБА_4 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 строком в один місяць з дня набрання рішенням законної сили. 14.01.2021 року позивачка повторно звернулась до приватного нотаріуса КМНО Пестич Л.В. із заявою про прийняття спадщини. 18.01.2021 року постановою приватного нотаріуса КМНО Пестич Л.В. відмовлено ОСОБА_4 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Одночасно позивачка дізналась, що 15.09.2020 року з такою самою заявою до приватного нотаріуса звернулась ОСОБА_2 . На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.06.2019 року задоволено заяву представника позивача про витребування доказів.

29.06.2021 року від відповідачки до суду надійшов Відзив на позов. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідачка вказує про те, що вона є донькою померлого ОСОБА_5 . Після розірвання шлюбу між батьками вона залишилась проживати з матір`ю. Відповідачка зазначає, що з 2005 року вони з батьком відновили стосунки та періодично зустрічались. У вересні 2020 року вона дізналась про смерть батька. Отримавши 11.09.2020 року Свідоцтво про смерть ОСОБА_5 , вона звернулась до приватного нотаріуса КМНО Пестич Л.В. із заявою про прийняття спадщини, але постановою від 06.10.2020 року нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку пропуском строку для прийняття спадщини та відсутності правовстановлюючих документів на спадкову квартиру. Відповідачці не було відомо про складений заповіт від 15.08.2017 року, яким ОСОБА_5 заповів на ім`я ОСОБА_4 все своє майно, у тому числі квартиру АДРЕСА_1 . Разом з тим, відповідачка зазначає, що вона має право на обов`язкову Ѕ частку спадкової квартири. На підставі викладеного відповідачка не заперечує проти часткового задоволення позову в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05.07.2021 року від представника позивачки до суду надійшла Відповідь на відзив, відповідно до якої представник зазначає, що ОСОБА_4 прийняла спадщину за заповітом і на даний час є єдиним спадкоємцем в розумінні вимог чинного законодавства. На момент своєї смерті ОСОБА_5 був пенсіонером і літньої людиною, а тому потребував з боку своєї дочки необхідного догляду і матеріальної допомоги. Та обставина, що позивачка не є близьким родичем спадкодавця, не може бути підставою для визнання заповіту недійсним. Спадкодавець діяв з чітким розумінням значення своїх дій і враховував при цьому, що у нього є дочка, але з лише відомих йому причин заповів все своє майно на іншу особу.

У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка та представник відповідачки у судовому засіданні не заперечували проти часткового задоволення позову в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідачки, представника відповідачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що 15.08.2017 року ОСОБА_5 склав заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом КМНО Бережанською Н.П., реєстровий № 622, яким все його майно, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, в тому числі квартиру АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_4 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації смерті ГТУЮ у м. Києві (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1 .

28.07.2020 року позивачка ОСОБА_4 звернулась до приватного нотаріуса КМНО Бережанської Н.П. з заявою про прийняття спадщини за заповітом, але нотаріусом було надано роз`яснення про те, що строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_6 , пропущено (а.с. 9).

З матеріалів спадкової справи №13/2020 вбачається, що 06.10.2020 року до приватного нотаріуса КМНО Пестич Л.І. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась відповідачка ОСОБА_2 (а.с. 101).

Відповідачка ОСОБА_2 є донькою померлого ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 22.05.1955 року, серія НОМЕР_2 .

Постановою від 06.11.2020 року приватний нотаріус КМНО Пестич Л.В. відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що вона пропустила встановлений законодавством строк для прийняття спадщини та потребує встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 104).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24.11.2020 року визначено ОСОБА_4 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 строком в один місяць з дня набрання рішенням законної сили (а.с. 107-110).

18.01.2021 року ОСОБА_4 звернулась до приватного нотаріуса КМНО Пестич Л.І. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 112).

Постановою від 18.01.2021 року приватний нотаріус КМНО Пестич Л.В. відмовила ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 119).

Враховуючи те, що приватним нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, іншим шляхом вирішити дане питання вона не може, ОСОБА_4 звертається до суду з даним позовом і просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України.

Статтею 1241 ЦК України визначено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Згідно статті 1261 ЦК України до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, у тому числі народжені після його смерті, другий з подружжя, який пережив спадкодавця, а також батьки спадкодавця.

На підставі викладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилається позивачка, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, враховуючи, що після смерті ОСОБА_5 обов`язкову частку у майні спадкодавця має його донька ОСОБА_2 , незалежно від змісту заповіту спадкує половину частки, що належала б їй у разі спадкування за законом, вказані обставини належними та допустимими доказами позивачем не спростовано, а тому суд за встановлених обставин приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позов ОСОБА_4 , а саме визнання за нею права власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст. 15, 16, 392, 1216, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Позивач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлений 02 грудня 2021 року.

Суддя О.В.Лісовська