Ухвала

05 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 431/891/20

провадження № 61-18402ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2020 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначене судове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору.

На виконання ухвали у встановлений строк заявник сплатив судовий збір.

Проте касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки в порушення частини другої статті 389 ЦПК України заявник не вказав підстави касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, в тому числі ухвали апеляційного суду про повернення апеляційної скарги, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заявник у касаційній скарзі не виклав підстави касаційного оскарження судового рішення та не зазначив у чому полягає порушення апеляційним судом норм процесуального права саме при постановленні ухвали про повернення апеляційної скарги, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

Тому заявнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, із зазначенням підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, а саме у чому полягає порушення апеляційним судом норм процесуального права при постановленні ухвали про повернення апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. У частині другій статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Отже, наявні підстави для продовження строку для виконання ухвали Верховного Суду від 19 грудня 2020 року про залишення касаційної скарги без руху, - для наведення підстав касаційного оскарження ухвали апеляційного суду від 18 листопада 2020 року, зазначення у чому полягає порушення апеляційним судом норм процесуального права при постановленні ухвали про повернення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для виконання ухвали Верховного Суду від 29 грудня 2020 року про залишення касаційної скарги без руху, - для наведення підстав касаційного оскарження ухвали апеляційного суду від 18 листопада 2020 року, зазначення у чому полягає порушення апеляційним судом норм процесуального права при постановленні ухвали про повернення апеляційної скарги.

Надати заявнику для усунення зазначених недоліків додатковий десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та її буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Яремко