Справа № 306/1101/20
Провадження № 2/306/61/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

02 лютого 2021 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Тхір О.А.

за участі секретаря Дичка О.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_4 , про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що сторони перебували у шлюбі з 15.09.2001 року, в якому в них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що згідно з рішенням Свалявського районного суду від 26.10.2010 року шлюб між ними розірвано, та відповідно до рішення Свалявського районного суду від 17.09.2012 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини на користь ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку. Крім того, вказує на те, що згідно з рішенням Свалявського районного суду від 21.08.2015 року ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав щодо сина ОСОБА_5 . Вказує, що 14.01.2020 року державний виконавець Раточка О.Ю. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_2 у зв`язку із повним фактичним виконанням судового рішення та погашенням всієї суми заборгованості. Зауважує, що в подальшому за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання в навчальному закладі, постановлено рішення Свалявського районного суду від 05.03. 2020 року та стягнуто на користь позивача аліменти на навчання сина, у твердій грошовій сумі в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову, тобто з 07.12.2019 року по 30.06.2024 року, та відповідно до Постанови Закарпатського апеляційного суду від 19.06.2020 апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції змінено та розмір аліментів - на 5000 грн. щомісячно на утримання повнолітнього сина, який навчається. Зауважує, що при розгляді даної справи відповідач зазначила, що їх син навчається на стаціонарному відділенні денної форми навчання стоматологічного факультету Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького на платній (контрактній) основі і розмір навчання становить 42 234грн. за рік. Додатково син винаймає квартиру за 8 500 грн. на місяць (102 000 грн. на рік). Загальні річні витрати сина оцінюються в розмірі 144 234 грн. Половина з даної суми становить 72117 грн., або 6009,75 в місяць, та, на думку ОСОБА_6 , сину необхідно додаткові кошти на оплату підручників, транспортних витрат тощо.

Представник позивача та позивач, обґрунтовуючи позовну заяву вважають, що на даний час такий розмір аліментів непосильний позивачу, та просить зменшити розмір аліментів, зазначаючи, що він уклав новий шлюб із ОСОБА_7 , від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_2 , який перебуває на його утриманні. Стверджують, що теперішня дружина позивача, ОСОБА_7 перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Виноградівської РДА та отримувала відповідну соціальну допомогу в розмірі по 860 грн. щомісячно з 01.01.2017 року по 31.01.2020 року, та з 01.02.2020 року немає ніякого доходу, на даний час ніде не працює, оскільки здійснює догляд за сином самостійно (ДНЗ не працюють під час карантинних обмежень), а тому не має змоги працювати через припинення господарської діяльності суб`єктами господарювання. Зауважують, що до лютого 2020 року позивач підзаробляв на сезонних заробітках за кордоном, однак, з березня 2020 року втратив роботу у зв`язку із пандемією коронавірусу (загальновизнана обставина) і на разі не може ані працювати за кордоном, ані приїхати додому для пошуків заробітків вдома. Крім того, посилаються і на зміни, що відбулись у навчанні сина ОСОБА_5 , зокрема, що за 12.03. 2020 року, відповідно до наказу Ректора №1041-3 очне відвідування лекцій та семінарів у ВУЗІ припинено та переведено на дистанційну форму навчання, у зв`язку із чим син не відвідує навчання у м. Львові. Крім того, стверджують, що позивач спілкувався з власниками орендованої за 8500 грн./міс. квартири по АДРЕСА_1 , про що йому повідомили, що з березня 2020 року ОСОБА_5 там не проживає, а коли проживав, то разом з двома іншими хлопцями, кожний з який сплачував їм третину від загальної місячної орендної плати. За таких обставин, стверджує, що повнолітній син ОСОБА_5 не проживає у м. Львові з березня 2020 року, не наймає вказану квартиру, не витрачає кошти на проїзд, харчування, придбання літератури та відвідування лекцій та семінарів. В зв`язку з чим просять зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь ОСОБА_3 , а саме: стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1100 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до закінчення навчання, але не пізніше досягнення сином 23-річного віку.

Представник позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Пояснив, що присуджена сума аліментів для позивача є значною, він не може сплачувати аліменти в такому розмірі, у зв`язку із обмеженнями, встановленими внаслідок пандемії, так як немає можливості знайти роботу із відповідним заробітком чи виїхати на сезонні роботи закордон та, крім того, в зв`язку з неявкою в судове засідання повнолітнього сина, якого вирішено було допитати в якості свідка щодо обставин винаймання квартири в м. Львів, просить визнати такі обставини доведеними, оскільки сторона, яка зобов`язувалась забезпечити свідка, його явку не забезпечила. Крім того зазначив, що позивач перебуває у іншому шлюбі та утримує сім`ю, так як дружина не має можливості працювати.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, його інтереси представляє представник та учасники не наполягають на особистій участі позивача в судовому засіданні.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив позовні вимоги, зауважив, що всі обставини враховано судом першої та апеляційної інстанції при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина сторін, а позивач з позовом звернувся незадовго після постановлення рішення судом апеляційної інстанції та звернення його до виконання.

Відповідач та її представник в дане судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими судом про день час та місце судового засідання, у матеріалах справи, крім того наявний відзив на позовну заяву, у якому вони заперечують щодо задоволення позову, посилаючись на те, що у позовній заяві позивач наводить обставини, які існували на час ухвалення рішення про стягнення аліментів у справі № 306/2209/20, так і під час ухвалення постанови Закарпатського апеляційного суду від 19.06.2020 року, і з часу ухвалення рішення Закарпатським апеляційним судом так і Свалявським районним судом жодних обставин у позивача не змінилося. Зазначають, що посилання позивача на ту обставину, що він уклав шлюб, та у нього народилася дитина, не є підтвердженням того, що змінили обставини на час ухвалення рішення, так як позивач перебував у шлюбі з 20.01.2017 року, а дитина народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 до ухвалення рішення про стягнення аліментів. Крім того зазначив, що доводи Позивача про те, що в нього не має доходів також не можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки Позивач регулярно виїжджає за кордон на роботу, так як, 23.11.2017 року він на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 2197 придбав житловий будинок в АДРЕСА_2 , загальною площею 64 кв.м., житлова площа 40.2 кв.м., що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №212432337 від 15.06.2020 року. Крім того, стверджують, що посилання позивача не те, що син ОСОБА_5 на даний час є на дистанційному навчанні, також не може бути підставою для зменшення аліментів, оскільки під час ухвалення рішень про стягнення аліментів також був карантин і також навчання проходило дистанційно тому ці доводи не є новими, а вже існували на час розгляду справи. А тому просять відмовити у задоволенні позову про зменшення аліментів.

Викликаний в судове засідання в якості свідка - син сторін ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився повторно, сторони не наполягали на відкладенні справи для повторного виклику його в судове засідання, представник позивача наполягав на продовженні розгляду справи без участі свідка, та просив визнати в зв`язку з цим, доведеною обставиною щодо не винаймання житла в м. Львові для проживання, та щодо розміру суми оренди такого житла.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши всі фактичні обставини, та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок їх у сукупності, доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з такого.

Судом об`єктивно встановлено, та не заперечується сторонами, що повнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином сторін у справі, та навчається у Львівському національному медичному університеті на стаціонарному відділенні денної форми навчання на контрактній основі.

Згідно з рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 05 березня 2020 року позов ОСОБА_8 задоволено, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 8 000 грн щомісячно, починаючи з 07.12.2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до Постанови Закарпатського апеляційного суду від 19.06.2020 року, справа № 306/2209/19, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Нечаєв Валерій Валерійович, задоволено частково, рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 05 березня 2020 року в частині визначення розміру аліментів змінено, та визначено розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в сумі 5 000 гривень щомісячно, починаючи з 07 грудня 2019 року, на період його навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років, у решті рішення суду залишити без змін.

Крім того, судом встановлено та не заперечується сторонами, що син ОСОБА_5 , відповідно до договору № С 06/19 від 09.08.2019 року, навчається у ЛНМУ імені Данила Галицького, на денній формі навчання, за спеціальністю Стоматологія, лікар - стоматолог, період навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2024 року, та плата за навчання становить 233 420, 00 грн.

Із наданих позивачем свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 20.01.2017 року та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.01.2017 року, встановлено, що відповідач уклав шлюб 20.01.2017 року із ОСОБА_7 , та від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають у АДРЕСА_2 .

Згідно із постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 34626979 від 14.01.2020 року, встановлено, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 710/2396/12 виданий 02.12.2012 року Свалявським районним судом про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини - закінчено.

Довідкою № 178 від 26.05.2020 року виданою Управлінням соціального захисту населення Виноградівської РДА, встановлено, що ОСОБА_7 перебувала на обліку УСЗН Виноградівської РДА та отримувала допомогу в розмірі 860 грн.

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків № 9696 від10.08.2020 щодо ОСОБА_2 за І квартал 2020 року відсутня інформація про доходи. Згідно з відомостями № 9695 від 10.08.2020 року щодо ОСОБА_7 за І квартал 2020 року відсутня інформація про доходи.

Будь-яких інших відомостей про доходи позивача, або зміну його матеріального або сімейного становища після ухвалення постанови Закарпатським апеляційним судом не надано.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 , Свалявський районний суд Закарпатської області інстанції виходив із того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання, а тому дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина.

Переглядаючи дане рішення в апеляційному порядку, колегія суддів Закарпатського апеляційного суду погодилась з висновком суду першої інстанції про те, що повнолітній ОСОБА_5 потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, але не погодилась із визначеним судом розміром аліментів у сумі 8 000 грн щомісячно.

Судами, при розгляді справи про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина сторін установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 26.10.2010, розірвано. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про народження. На час розгляду справи місцевим судом, син сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , досяг повноліття і навчається на першому курсі Львівського національного медичного університету на стаціонарному відділенні денної форми навчання на контрактній основі. Відповідно до п. 5 договору № С 06/19 від 09.08.2019, укладеного між Львівським національним медичним університетом імені Данила Галицького в особі ректора ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , загальна вартість освітньої послуги становить 233 420 грн: за 1 курс - 42 243 грн, за 2 курс - 44 355 грн, за 3 курс - 46 573 грн, за 4 курс - 48 902 грн, за 5 курс - 51 347 грн (а.с. 7-8). За п`ять років навчання в сумі 233 420 грн щомісячна сума буде становити 3 890,33 грн (5 х12=60 місяців; 233 420:60=3 890,33). Згідно з договором оренди нерухомого майна №080819 від 08.08.2019, ОСОБА_3 орендує нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 і розмір орендної плати за один місяць становить 8 500 грн. Термін оренди складає 12 місяців, починаючи з 15.08.2019 по 15.08.2020 (а.с. 10-11).

Крім того, в мотивувальній частині постанови Закарпатського апеляційного суду від 19.06.2020 року, викладено висновок колегії суддів, про те, що ОСОБА_2 є молодою, працездатною особою, працює за кордоном, що стверджується наданою його представником копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон, у його власності перебуває нерухоме майно, а саме, земельна ділянка площею 0,0316 га, кадастровий номер :07:010:0215 та житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що стверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, крім того, взято до уваги і ту обставину, що на утриманні відповідача ОСОБА_2 перебуває малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та дружина ОСОБА_7 . Та таким чином, переглядаючи 19.06.2020 року рішення першої інстанції про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, апеляційний суд, дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 офіційно ніде не працює, має мінливий дохід, заробляє на життя сезонними роботами, на його утриманні перебувають дружина та малолітній син, і він згідний надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання, в розмірі 1 100 грн щомісячно, з врахуванням витрат, необхідних для навчання повнолітнього ОСОБА_5 (вартість навчання - 3 890,33 щомісячно, проживання - оренда житла до 15.08.2020 в сумі 8 500 грн, харчування, придбання одягу, підручників), що визначений судом розмір аліментів в сумі 8 000 грн щомісячно слід зменшити і визначити такий в сумі 5 000 гривень щомісячно.

Тобто усі обставини, на які посилається позивач та його представник при звернені до суду з позовом про зменшення такого розміру аліментів існували 19.06.2020 року при розгляді справи та враховані судом першої інстанції та апеляційним судом та при визначенні розміру аліментів у розмірі 5000,00 грн. щомісячно.

Так, судом враховано, вік дитини, період навчання, вартість навчання, потреби в харчуванні, придбанні одягу, підручників, потребу в оренді житла за місцем навчання, враховано вік платника аліментів, його стан здоров`я, його матеріальний стан та мінливий дохід. Судом встановлено, при розгляді справи та з долучених доказів, що ці обставини станом на 18.08.2020 року - на день звернення до суду не змінились, а існували на час прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Крім того, на час визначення судом розміру аліментів вже був оголошений в країні стан пандемії у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби.

Разом з цим, посилання представника позивача на ту обставину, що з 12 березня 2020 року, відповідно до наказу Ректора №1041-3 очне відвідування лекцій та семінарів у ВУЗІ припинено та переведено на дистанційну форму навчання, та в зв`язку з цим, син позивача не відвідує навчання у м. Львові - не може слугувати підставою для зміни раніше визначеного розміру аліментів, адже на час розгляду справи про визначення розміру аліментів 19.06.2020 року, ця обставина існувала. Як і не може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів те, що на час звернення з позовом та під час розгляду справи син сторін навчається дистанційно та не орендує житло в м. Львові, адже договір оренди житла укладений до 15.08.2020 року, він оцінений судом апеляційної інстанції, та розмір аліментів, визначений на весь час навчання повнолітнього сина сторін (але не довше, ніж до досягнення ним 23 років), та така обставина є сама по собі мінливою, як і форма навчання в час пандемії та діючих обмежень (дистанційна чи очна). Крім того, слід зауважити, що визначаючи розмір аліментів у розмірі 5000,00 грн. судом взято до уваги різноманітні потреби, та потреба проживання - лише одна з переліку таких потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись.

Судом встановлено, що при визначенні розміру аліментів, ОСОБА_2 не заперечував щодо розміру аліментів в сумі 1100,00 грн. та при зверненні до суду з позовом про зменшення розміру аліментів також просить зменшити їх розмір та визначити в розмірі 1100.00 грн щомісячно. При цьому, встановлено, що позивач та його представник посилаються на усі ті обставини, що й посилався при розгляді справи про стягнення аліментів судом першої та судом апеляційної інстанції, та просить ті самі докази та обставини, які встановлені судами переоцінити по іншому.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту прав та інтересів фізичних осіб.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України також передбачено обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.

Статтею 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, однією з обов`язкових обставин, що підлягають доказуванню в цій справі, є наявність у відповідача можливості надавати таку матеріальну допомогу.

Сімейний Кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, при вирішенні даного спору правове значення має встановлення наявності або відсутності факту зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Відповідно дост.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач в позові посилався і на те, що його доходів при сплаті аліментів на утримання повнолітнього сина який продовжує навчання, не вистачає, оскільки він на даний час не працює, не може виїхати за кордон.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК Українизміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Враховуючи те, що обставини, які наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже, обставина, що позивач не одержує доходу так і обставина, що син не орендує житло на даний час, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру.

Позивачем не доведено, що з моменту визначення судом 19.06.2020 року аліментів у твердій грошовій сумі у розмір 5000,00 грн. щомісячно, у нього значно змінився матеріальний стан, зокрема, та обставина що він на даний час не працює не позбавляє його можливості працевлаштуватись та працювати на повну зайнятість.

Посилання позивача на ту обставину, що на його утриманні з 2017 року перебувають дружина та син, з якими він разом проживає, як на підставу для зміни розміру аліментів, є безпідставним, оскільки ці обставини існували на час визначення аліментів та були взяті судом до уваги при розгляді справи.

Посилання позивача на те, що всі доходи, які він отримує, витрачаються на утримання нової сім`ї, не заслуговують на увагу, оскільки перебування на його утриманні малолітньої дитини від другого шлюбу не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також і своєму повнолітньому сину ОСОБА_5 , який її потребує.

Сума грошових коштів, яку позивач просить стягувати в якості аліментів, зменшивши суму їх стягнення, на навчання його сина ОСОБА_5 , є значно меншою, ніж встановлено Постановою Закарпатського апеляційного суду від 19.06.2020 року, тому, та на думку суду буде суперечити закону, та встановленим обставинам щодо потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись.

Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановленихст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбаченихст.192 СК України, та не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів.

Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи, що позивач не довів належними доказами зміну свого матеріального або сімейного стану, погіршення власного здоров`я, беручи до уваги ту обставину, що зменшення розміру аліментів суттєво погіршить становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись, суд не вбачає підстав для цього, та доходить висновку про відмову в задоволенні даного позову.

Оскільки доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду, тому наведені в судовому засіданні адвокатами сторін доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і не вимагають детальної відповіді або спростування.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Зважаючи, що у задоволенні позову відмовлено повністю, на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, судовий збір слід покласти на відповідача, враховуючи, що такий сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 141, 200, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, на підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 192 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_4 , про зменшення розміру аліментів- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Відомості про учасників справи:

Ім`я позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканець АДРЕСА_3 .

Представник позивача: адвокат Нечаєв Валерій Валерійович, діє на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ВС № 1018182, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю № 21/724 від 23.03.2012 року.

Ім`я відповідача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканка АДРЕСА_4 .

Представник відповідача: адвокат Козар Микола Михайлович, діє на підставі ордеру на надання правової допомоги серії РН 545 № 072/19, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю № 872 від 02.12.2011 року.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області О.А.Тхір

Повний текст рішення складено та підписано 08.02.2021