КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи: 361/3423/19
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/8634/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

при секретарі Довгополій А.В.

за участі:представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2020 року, ухвалене під головуванням судді Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М.,

у цивільній справі №361/3423/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та стягнення коштів у порядку регресу за кредитним договором.

в с т а н о в и л а:

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просив, у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ним право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 та визнати за відповідачем право власності на іншу Ѕ частку цієї квартири.

Обґрунтовуючи позов тим, що з 31 липня 1999 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який 21 вересня 2016 року було розірвано рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області. У період якого, на підставі договору купівлі-продажу від 23 серпня 2011 року ними було придбано квартиру АДРЕСА_1 . Однак, з відповідачем згоди щодо поділу спільного майна подружжя не досягнуто.

У серпні 2019 року відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 кошти - 50% від оціночної вартості спільного сумісного майна (автомобіль марки «DODGE», д.н.з. НОМЕР_1 ) в сумі - 90 000 грн.; стягнути з ОСОБА_2 кошти в сумі - 88 448,66 грн. у порядку регресу за кредитним договором.

Обгрунтовуючи вимоги тим, що 09 листопада 2013 року подружжям було придбано автомобіль марки «DODGE», д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 12 000 доларів США, який зареєстрований за ОСОБА_2 .

Згодом позивачу за зустрічним позовом стало відомо, що відповідач продав автомобіль без згоди дружини за 180 000 грн. Крім того, ОСОБА_2 23 серпня 2011 року були взяті грошові кошти в кредит у розмірі 378 000,00 грн. у ПАТ КБ «ПРАВЕКС БАНК» на підставі кредитного договору № 706-001/11P.

Згідно договору поруки № 706-001/11Р від 23 серпня 2011 року ОСОБА_3 виступила поручителем, та зобов`язалася нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором ПАТ КБ «ПРАВЕКС БАНК» за виконання в повному обсязі зобов`язань ОСОБА_2 . На виконання зобов`язання за кредитним договором позивач, як поручитель, в повному обсязі погасила заборгованість за кредитним договором у період із 13 вересня 2016 року до 09 січня 2018 року в сумі - 88 448,66 грн. Тому просила суд задовольнити зустрічні позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя було задоволено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та стягнення коштів у порядку регресу за кредитним договоромзадоволено частково.

У порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 :

- визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 ;

- залишено у власності ОСОБА_3 Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 .

У порядку поділу спільного майна подружжя стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію Ѕ частини вартості автомобіля DODGE, р.н.з. НОМЕР_1 , у розмірі 100 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 44 224 гривні 33 копійки - Ѕ частину коштів, що були сплачені нею особисто на погашення кредиту, отриманого для придбання об`єкта спільної сумісної власності.

У задоволенні решти зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннямсуду в частині вирішення зустрічних позовних вимог, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої, просив змінити рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог зустрічного позову, відмовивши у їх задоволенні.

Посилаючись на порушеннясудом норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

ОСОБА_3 подаючи відзив на апеляційну скаргу вказувала на те, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив всі обставини та відповідні їм правовідносини з дотриманням норм ЦПК.

Представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити в повному обсязі.

Відповідач будучи належним чином повідомленою про день і час розгляду справи в судове засідання не з`явилася, подаючи відзив зазначила про можливий розгляд справи за її відсутності.

Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності відповідача (позивача за зустрічним позовом) у відповідності до положень ст. 372 ЦПК України.

Беручи до уваги, що подана апеляційна скарга не містить в собі доводів щодо невідповідності висновків суду в частині вирішення вимог ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, то судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст.367 ЦК України постановлене рішення суду в цій частині не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційнаскарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_6 розпорядився автомобілем DODGE, р.н.з. НОМЕР_1 без згоди другого подружжя, продавши вказаний автомобіль за 200 000грн, а відтак вважав що зустрічні вимоги про стягнення на користь ОСОБА_3 компенсації Ѕ частини вартості цього майна, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також судом було встановлено, що подружжям отримано у кредит кошти в загальному розмірі 378 000 грн., для придбання спільного майна - квартири у м. Броварах. Суд вважаючи, що кредитні кошти є об`єктом спільної сумісної власності, вказував на те, що боргові зобов`язання з їх повернення є спільним боргом подружжя. Встановивши, що за період після розірвання шлюбу до повного погашення кредиту (13 вересня 2016 року по 09 січня 2028 року) ОСОБА_3 сплатила 88 448,,66 грн., відтак суд прийшов до висновку щодо покладення на ОСОБА_2 обов`язку компенсувати колишній дружині ( ОСОБА_2 ) 1/2 частину таких витрат, а саме - 44 244,33 грн.

Звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник вказував на те, що ОСОБА_3 не має жодного відношення до купівлі спірного автомобіля, на придбання якого були витрачені кошти подаровані його батьками. Жодних коштів з сімейного бюджету на його придбання не було витрачено. Вказуючи також на невірне визначення судом вартості автомобіля, а саме, що на день його придбання ціна становила 120 000 грн. А оскільки під час придбання автомобіля не було залучено сімейні, спільні кошти, то колишня дружина не має права на отримання будь-якої компенсації від вартості автомобіля, оскільки це виключно його власність.

Зазначаючи також, що судом не було взято до уваги, що ОСОБА_3 сплачувала кошти на погашення кредиту вже після розірвання шлюбу, такі сплати відбувалися за обоюдною згодою сторін. Зокрема між ними була домовленість, за якою він буде проживати після розірвання стосунків за окремою адресою, вона буде сплачувати кошти по кредиту так як буде продовжувати проживати в спірній квартирі. Сплачені кошти йшли на придбання квартири як спільного майна, то мета таких ви трат є обоюдна для двох сторін.

Колегія суддів вважає, що зазначені доводи апеляційної скарги знайшли часткове підтвердження у ході апеляційного розгляду справи, а саме вбачається, що 31 липня 1999 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_3 » (а.с. 7).

09 листопада 2013 року за ОСОБА_2 було зареєстровано придбаний транспортний засіб - автомобіль DODGE, сірий, р.н.з. НОМЕР_1 за 12 000 доларів США.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8).

16 березня 2017 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №6841/2017/374307 передав у власність ОСОБА_9 транспортний засіб DODGE, сірий, р.н.з. НОМЕР_1 , дата реєстрації за продавцем 09 листопада 2013 року. Як вбачається із умов договору, за домовленістю сторін ціна транспортного засобу становила 200 000 грн. (а.с. 98).

Положеннями ст. 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і ст. 368 ЦК України.

Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує (постанова Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того,що автомобіль DODGE, сірий, р.н.з. НОМЕР_1 було придбано за кошти які подарували батьки ОСОБА_2 .

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст.372 ЦК України.

У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Установивши, що автомобіль DODGE, сірий, р.н.з. НОМЕР_1 є спільною сумісною власністю подружжя, так як придбаний під час шлюбу сторін, та був ОСОБА_2 в подальшому відчужений без згоди ОСОБА_3 як іншого із подружжя, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню грошова компенсація вартості 1/2 частини спірного транспортного засобу.

Проте, стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 100 000 грн. компенсації за Ѕ частину вказаного автомобіля, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки згідно поданої зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 90 000 грн.

Тому, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2020 року необхідно змінити в частині визнання судом суми компенсації Ѕ частини вартості автомобіля DODGE р.н.з. НОМЕР_1 та стягнути у порядку поділу спільного майна подружжя з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію Ѕ частини вартості автомобіля DODGE р.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 90000 грн.

У іншій частині рішення слід залишити без змін, так як ч.4 ст. 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , яка набута на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23 серпня 2011 року (а.с. 40).

23 серпня 2011 року між ОСОБА_2 та ПАТ Комерційний банк «Правекс-Банк» укладено кредитний договір № 706-001/11P, за умовами якого позичальник отримав від банку грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 378 000,00 гривень, на строк з 23 серпня 2011 року до 23 серпня 2026 року, з призначення для здійснення розрахунків по договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (а.с. 41-51).

Цього ж дня, на забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором між ОСОБА_3 (поручитель) та ПАТ КБ «Правекс-Банк» укладено договір поруки №706-001/11Р від 23 серпня 2011 року, за умовами якого поручитель зобов`язалась нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором № 706-001/11P від 23 серпня 2011 року (а.с. 52-53) .

На виконання зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_3 , як поручителем, вносилась плата на погашення заборгованості за кредитним договором у період із 13 вересня 2016 року до 09 січня 2018 року в розмірі - 88 448,66 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 57-65).

Згідно довідки ПАТ КБ «Правекс Банк» №1 від 16 січня 2018 року, станом на 10 січня 2018 року зобов`язання за кредитним договором № 706-001/11Р від 23серпня 2011 рокуОСОБА_2 перед ПАТ КБ «Правекс Банк» виконані у повному обсязі (а.с. 66).

Частина 4 ст.65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Встановивши в судовому засіданні, що за період з 13 вересня 2016 року по 09 жовтня 2018 року (після розірвання шлюбу до повного погашення кредиту) ОСОБА_3 сплатила 88 448,66 грн., суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо покладення на відповідача обов`язку компенсувати позивачу (як колишній дружині) Ѕ частину таких витрат.

Колегія суддів вважає, необґрунтованими доводи апеляційної скарги в частині того, що автомобіль DODGE, р.н.з. НОМЕР_1 було придбано за кошти які подарували батьки ОСОБА_2 , оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин.

Не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та матеріалах справи і доводи апеляційної скарги в частині наявності погодження між сторонами того, що саме ОСОБА_3 буде проживати у спірній квартирі, а відтак саме вона після розірвання шлюбу буде сплачувати решту кредитних коштів.

Керуючись ст.ст.367,368,372, 374, 375, 381-383,384,387 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2020 року змінити в частині визнання судом суми компенсації Ѕ частини вартості автомобіля DODGE, сірий, р.н.з. НОМЕР_1 .

Стягнути у порядку поділу спільного майна подружжя з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію Ѕ частини вартості автомобіля DODGE, сірий, р.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 90000 грн.

У іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 листопада 2021 року.

Суддя - доповідач:

Судді: