РІШЕННЯ

іменем України

03 грудня 2021 рокуСправа №451/921/21
Провадження № 2/451/663/21

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Войтович Н.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Радехові в залі суду цивільну справу №451/921/21 за позовом ОСОБА_1 до Радехівської міської ради Львівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

18 червня 2021 року ОСОБА_3 , в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до Радехівської міської ради Львівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бабичі Радехівського району Львівської області помер батько позивача - ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Бабичі Радехівського району Львівської області померла мати позивача - ОСОБА_5 . Після смерті спадкодавця, окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії ЛВ № 0189676 виданого Радехівською РДА 08 травня 2013 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 10216. Позивач - ОСОБА_1 , як син спадкодавця та ОСОБА_2 , як дочка спадкодавця згідно ст. 1261 ЦКУ відносяться до І черги спадкоємців за законом. Після смерті спадкодавця, свого батька - ОСОБА_4 , позивач та відповідач -2, а також їхня мати ОСОБА_5 , яка померла ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) вступили у володіння спадщиною та фактично прийняли її у рівних частинах, однак не переоформили її. Після смерті матері - ОСОБА_5 (спадкодавця), діти: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вважаються такими, що прийняли спадкове майно після смерті матері - ОСОБА_5 , оскільки проживали та були зареєстровані на момент відкриття спадщини із спадкодавцем за однією адресою. ОСОБА_2 являється дочкою спадкодавця та відноситься до І черги спадкоємців за законом. ОСОБА_2 має намір в судовому порядку відмовитись від прийняття спадщини в цілому та на вказані земельні ділянки. Інших осіб, які б претендували на майно, ні за законом ні за заповітом немає. Позивач - ОСОБА_1 після смерті спадкодавців, фактично прийняв спадщину і надалі продовжує користуватися та розпоряджається майном, а саме житловим будинком, городом та земельною ділянкою площею 1,68 умовних гектарів, яка відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЛВ № 0189676 від 08.05.2013 року належить спадкодавцю - ОСОБА_4 . Відповідно до норм ст. 1270 ЦК України, позивач не заявляв про відмову від прийняття спадщини, та відповідач -2, яка мала намір відмовитися від спадщини спільно звернулися до Приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу Юрченко О.В. з метою оформити прийняття спадщини на позивача, а саме: земельної ділянки площею 1,68 умовних гектарів, та отримати свідоцтво про право на спадщину, як особа яка фактично прийняла спадщину, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини) після смерті спадкодавця - ОСОБА_4 та особа яка спільно проживала та була зареєстровані разом із спадкодавцем - ОСОБА_5 на час відкриття спадщини. Однак, приватним нотаріусом було відмовлено у оформленні спадщини оскільки Сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ЛВ № 0189676 від 08.05.2013 року виданий після смерті спадкодавця - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що і завадило позивачеві та відповідачеві -2 відповідно до чинного законодавства переоформити спадщину. Просить визнати за позивачем - ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що належали спадкодавцю - ОСОБА_4 на праві на земельну частку відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ЛВ № 0189676 зареєстрованого 08.05.2013 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 10216, який виданий на підставі свідоцтва про право на спадщину АВО № 971640 зареєстрованого в реєстрі за № 631 від 06.03.2001 року, розміром - 1,68 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі. Також судові витрати просить віднести на сторону позивача (а.с.5-11).

У підготовче судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій позов підтримує повністю та просить задоволити, розгляд справи здійснювати без участі позивача та його представника (а.с.39).

Представник відповідача Радехівської міської ради Львівської області скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розгляд справи проводити без участі представника (а.с.40).

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, просила розгляд справи проводити без її участі (а.с.38).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони.

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бабичі Радехівського району Львівської області помер батько позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , видане Вузлівською сільською радою Радехівського району Львівської області 07 червня 2002 року (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Бабичі Радехівського району Львівської області померла мати позивача - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , видане Вузлівською сільською радою Радехівського району Львівської області 23 травня 2006 року (а.с.16).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_3 , виданого 18 червня 1983 року Оглядівською сільською радою Радехівського району Львівської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 18 червня 1983 року уклали шлюб, про що зроблено актовий запис № 13. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловіку та дружині « ОСОБА_7 » (а.с.17).

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 видане Вузлівською сільською радою 02 січня 1984 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 (а.с.18).

Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_5 видане Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 16 червня 2020 року, ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батько - ОСОБА_4 , мати- ОСОБА_5 (а.с.19).

З свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_6 , виданого 27 червня 2010 року Вирівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 27 червня 2010 року уклали шлюб, про що зроблено актовий запис № 2. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловіку - ОСОБА_10 та дружині ОСОБА_10 (а.с.20).

Відповідно до довідки № 1852 від 25.10.2018 року виданої виконкомом Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, ОСОБА_4 дійсно проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Від імені померлого виконкомом Вузлівської сільської ради заповіт не посвідчувався. На день смерті ОСОБА_4 у вищевказаному житловому будинку були зареєстровані: ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ); ОСОБА_1 , син; ОСОБА_8 , дочка (а.с.21).

Після смерті спадкодавця, залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії ЛВ № 0189676 виданого Радехівською РДА 08 травня 2013 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 10216. Із Сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ЛВ №0189676 від 08.05.2013 року вбачається, що спадкодавцю належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ім. М. Шашкевича площею 1,68 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), які належать спадкодавцю ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про право на спадщину АВО №971640 зареєстрованого в реєстрі за № 631 від 06.03.2001 року, які спадкодавець успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_11 (а.с.22-23).

Згідно довідки № 348 від 08.05.2020 року виданої виконкомом Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 . Спільно з нею на день смерті за вищевказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_1 , син; ОСОБА_8 , дочка. Від імені померлої виконкомом Вузлівської сільської ради заповіт не посвідчувався (а.с.24).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

При цьому, в пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року ( 561-12 ), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 ( 720/95 ) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР ( 1540-06 ). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року ( 2768-14 ) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям урегульований Указом Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року.

Відповідно до пунктів 2, 5 зазначеного Указу Президента України № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Тобто, право на земельну частку (пай) має особа включена у списки на розпаювання.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», а саме п. 3.1 роз`яснив, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Згідно з нормами п.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 року №666/94, право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,206, 258-259,263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за позивачем - ОСОБА_1 , право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті його матері - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що належали спадкодавцю - ОСОБА_4 , на праві на земельну частку, відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ЛВ № 0189676 зареєстрованого 08.05.2013 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 10216, який виданий на підставі свідоцтва про право на спадщину АВО № 971640 зареєстрованого в реєстрі за № 631 від 06.03.2001 року розміром - 1,68 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлене в нарадчій кімнаті 3 грудня 2021 року.