ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-др/753/7/21
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
"28" січня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Заставенко М.О.,
секретаря судового засідання Долі М.А.,
представника позивача Надельнюка Р.О. ,
представника відповідача Трегубової О.С. ,
представника відповідача Нагай І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві питання про розподіл судових витрат заявлених представниками відповідачів Підприємства з іноземними інвестиціями "Тойота-Україна" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Саміт Моторз Україна",
В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_3 до Підприємства з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторз Україна» про зобов`язання виконати гарантійний ремонт, стягнення збитків та сплату неустойки.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.01.2021 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Підприємства з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторз Україна» про зобов`язання виконати гарантійний ремонт, стягнення збитків та сплату неустойки відмовлено.

25.01.2021 від представника ТОВ «Саміт Моторз України» до суду надійшло клопотання про покладення судових витрат на позивача, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Саміт Моторз Україна» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 320 017,86 грн.

25.01.2021 також від представника Підприємства з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна» надійшла заява про покладення судових витрат у розмірі 210 302,77 грн. на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 .

Представник позивача 26.01.2021 звернувся до суду із клопотанням про зменшення розміру судових витрат, в якому просив суд судові витрати, які підлягають розподілу між сторонами, та покласти їх на сторони. Клопотання мотивоване тим, що розмір заявлених до стягнення судових витрат є необґрунтованими та непропорційним до розміру заявлених позовних вимог, необхідність участі у справі двох представників, які як вони зазначають, є працівниками однієї юридичної компанії ТОВ «Адвокатське Об`єднання «Лексвел і Партнери», при наявності у відповідачів штатних юридичних відділів також не обґрунтована. Крім того зазначив, що згідно з даними Єдиного реєстру адвокатів України, адвокат Нагай та адвокат Трегубова здійснюють адвокатську діяльність індивідуально.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: суд не вирішив питання про судові витрати.

За положеннями ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У судовому засіданні представники відповідачів подані клопотання підтримали, просили їх задовольнити, пояснили, що вони займаються як індивідуальною діяльністю, з ТОВ «Юридична фірма «Лексвел» укладені договори. На виконання зазначених договорів Підприємством з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторз Україна» на розрахунковий рахунок ТОВ «Юридична фірма «Лексвел» за юридичні послуги за 2020 були перераховані грошові кошти, частину з яких було витрачено на представлення інтересів відповідачів у суді з розгляду даної справи.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог про стягнення з позивача понесених судових витрат відповідачів, посилаючись на їх необґрунтованість, непропорційність та явну завищеність, відсутність належних документів та підтвердження повноважень адвокатів та доказів перерахування коштів відповідачами адвокатам.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом при постановленні рішення 16.01.2021 у справі за позовом ОСОБА_3 до Підприємства з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторз Україна» про зобов`язання виконати гарантійний ремонт, стягнення збитків та сплату неустойки, не було вирішене питання щодо розподілу судових витрат сторін, розгляд справи з даного приводу було призначено на 27.01.2021, та надано відповідачам строк для подання доказів щодо розміру понесених ними судових витрат.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи адвокат Нагай І.М. представляв інтереси ТОВ «Саміт Моторз Україна» на підставі довіреності від 28.01.2020, а адвокат ТрегубоваО.С. представляла інтереси ПІІ «Тойота-Україна» на підставі довіреностей від 02.05.2019, 05.05.2020 (т. 1 а. с. 110, т. 2а.с. 161, т.3 а.с.170).

Представниками відповідачів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано наступні документи.

Від представника ТОВ «Саміт Моторз Україна» надано до суду договір про надання юридичних послуг від 14.01.2010, укладений між ТОВ «Саміт Моторз Україна» та ТОВ «Юридична Фірма «Лексвел», додаткову угоду від 16.12.2013 до договору про надання юридичних послуг, розрахунок суми витрат на правову допомогу, надану ТОВ «Саміт Моторз Україна» у справі № 753/21626/19 на суму 320 017,86 грн.; рахунки № APK/SMU/07-20 від 02.04.2020 на суму 204 988,84 грн., № APK/SMU/11-20 від 23.06.2020 на суму 432 201,05 грн., № APK/SMU/17-20 від 30.07.2020 на суму 267 178,36 грн., № APK/SMU/20-20 від 30.07.2020 на суму 127 143,36 грн., № APK/SMU/25-20 від 11.09.2020 на суму 251 366,09 грн., № APK/SMU/28-20 від 06.11.2020 на суму 256 858,98 грн., № APK/SMU/30-20 від 11.11.2020 на суму 189 911,16 грн., № APK/SMU/33-20 від 09.12.2020 на суму 159 115,55 грн., № APK/SMU/36-20 від 12.01.2021 на суму 55 002,20 грн.; витяги з детальних описів робіт до вказаних рахунків; платіжні доручення про перерахування гонорару за юридичні послуги № 2759 від 05.06.2020 на суму 204 988,84 грн., № 3109 від 26.06.2020 на суму 432 201,05 грн., № 3113 від 26.06.2020 на суму 43 399,80 грн., № 4085 від 10.08.2020 на суму 267 178,36 грн., № 4092 від 10.08.2020 на суму 127 143,36 грн., № 4766 від 10.09.2020 на суму 144 843,43 грн., № 5111 від 28.09.2020 на суму 251 366,09 грн., № 6219 від 16.11.2020 на суму 256 858,98 грн., № 6220 від 16.11.2020 на суму 189 911,16 грн., № 6951 від 18.12.2020 на суму 159 115,55 грн.

Представником ПІІ «Тойота-Україна» надано до суду договір про надання юридичних послуг від 01.03.2009, укладений між ПІІ «Тойота-Україна» та ТОВ «Юридична Фірма «Лексвел», додаткову угоду від 31.12.2014 до договору про надання юридичних послуг, розрахунок суми витрат на правову допомогу, надану ПІІ «Тойота-Україна» у справі № 753/21626/19 на суму 210 302,77 грн, рахунок № APK/TU/21-20 від 28.12.2020 на суму 2 808 535,25 грн., витяги з детальних описів робіт до вказаного рахунку, платіжне доручення № 327 від 16.01.2021 на суму 2 808 535,25 грн.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з пунктами 4,6,9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатське об`єднання є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об`єднання. Від імені адвокатського об`єднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського об`єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об`єднання. Адвокатське об`єднання може залучати до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах.

Згідно зі ст.30 вказаного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши надані представниками відповідачів документи на підтвердження оплати послуг адвокатів Нагай І.М. та Трегубової О.С., суд дійшов висновку, що такі витрати не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки з матеріалів справи вбачається, що вказані адвокати представляли інтереси відповідачів на підставі довіреності, доказів надання ними правової допомоги на договірних засадах з ТОВ «Юридична Фірма «Лексвел» суду не надано, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_3 на користь відповідачів витрат на правничу допомогу.

Крім того, витрати на проведення експертизи у розмірі 19 000 грн. заявлені Відповідачем-2, як витрати ТОВ «Саміт Моторз Україна» на правничу допомогу, суд вважає також такими, що не підлягають стягненню, оскільки вказане дослідження було проведено в порядку досудового вирішення спору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», та на думку суду не відноситься до судових витрат.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 270, 354, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяв Підприємства з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторз Україна» про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Заставенко М.О.

Повний текст рішення виготовлено 01.02.2021.