Дата документу 02.12.2021
ЄУ № 942/1171/21
Провадження №2/942/485/21
02 грудня 2021 року Новопсковський районний суд Луганської області
у складі головуючого судді Стеценко О.С.,
за участю секретаря судового засідання Рожкової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков в порядку спрощеного судового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 34_073 від 04.07.2012,
Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 20.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження на 19.10.2021.
19.10.2021 судове засідання відкладено до 02.12.2021 у зв`язку з неявкою відповідача.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до судового засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Новопсковського районного суду Луганської області, про наявність поважних причин неявки до суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не направив, відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред`явив.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України.
Згідно із ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що між позивачем ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі -Банк) та ОСОБА_1 (далі - Позичальник) укладено договір про іпотечний кредит № 34_073 від 04.07.2012 (далі - Договір).
Відповідно до п. 1.6 Договору проценти нараховуються Банком щомісячно на рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. При розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом. При нарахуванні процентів за платіжний місяць останній день місяця має включатися в розрахунок, крім випадків, коли звітна дата є датою закінчення операції. Всі готівкові платежі за цим Договором (погашення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійних винагород, штрафних санкцій тощо) сплачуються Позичальником в касу Банку. Сплата нарахованих процентів здійснюється Позичальником в валюті Кредиту та в порядку, передбаченому цим Договором.
Відповідно до п.3.4 Договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов`язань за цим договором або невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або майновим поручителем будь-яких зобов`язань за Іпотечним договором, а тому числі, але не виключно у випадку: затримання сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, належних до сплати комісійних винагород та інших платежів за цим Договором на три календарних місяця; використання кредиту не за цільовим призначенням; виникнення обставин, які за обґрунтованим висновком банку призведуть до того, що позичальник не виконає свої зобов`язання по цьому договору; втрати предметом іпотеки ліквідності, позбавлення позичальника прав на отримання предмету іпотеки у власність або права власності на предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору, виникнення обставин, що унеможливлюють звернення стягнення на предмет іпотеки; неподання позичальником, на вимогу банку, даних, що стосуються його фінансового стану; в разі порушення позичальником умов Іпотечного договору, в тому числі в разі несплати страхових платежів, порушення умов зберігання предмету іпотеки, що призвело до пошкодження, знищення та втрати його вартості, що обумовлена Іпотечним договором; у разі невиконання позичальником обов`язку, визначеного п. 2.2 цього Договору.
Згідно із п. п. 4.2.1, 4.2.2 Договору Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по цьому Договору. При виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більш ніж на 3 (три) календарних місяці, а також в інших випадках, передбачених цих Договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним(и) договором (договорами).
Крім того, згідно п. 4.3.7 Договору у тридцятиденний строк Позичальник повинен повідомити Банк про зміну реєстрації свого постійного місця проживання (реєстрації), зміни місця працевлаштування, прізвища, імені, по-батькові та інші обставини, що можуть вплинути на виконання зобов`язань за цим Договором.
За невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому договорі та чинним законодавством України (п. 5.1. Кредитного Договору).
Відповідно до п. 5.2. Договору за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим Договором, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,055 % від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення.
Пункт 7.8 Договору передбачає збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст. 259 Цивільного кодексу України до 3 (трьох) років для всіх грошових зобов`язань позичальника (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), що передбачені умовами цього Договору.
Відповідно до п. 8.1 Договору договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань по цьому Договору.
Банк свої обов`язки, передбачені кредитним договором, виконав в повному обсязі та належним чином, що підтверджується банківськими виписками по рахункам Позичальника.
Рішення суду набрало законної сили 02.03.2019.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивачем було заявлено вимогу про дострокове повернення кредиту за договором про іпотечний кредит № 34_073 від 04.07.2012 та стягнуто суму наданого відповідачу кредиту.

Таким чином, в даному випадку правовідносини між сторонами виникли внаслідок невиконання відповідачем заочного рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 30.01.2019 у справі ЄУ № 420/1968/18.

З розрахунку суми заборгованості вбачається, що позивачем заявлено до стягнення:

- прострочені проценти за користування кредитом за період з 21.09.2018 по 01.03.2019 у сумі 3785,30 грн.;

- три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 20.09.2018 по 27.07.2021 в сумі 3090,63 грн.;

- три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 20.09.2018 по 27.07.2021 в сумі 3128,55 грн., в тому числі три проценти річних в сумі 2834,67 грн., які нараховані на проценти, що були стягнуті рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 30.01.2019 у справі № 420/1968/18;

- інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з жовтня 2018 року по липень 2021 року в сумі 6363,50 грн.;

- інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з жовтня 2018 року по липень 2021 року у сумі 7514,22 грн., в тому числі інфляційні втрати в сумі 6885,58 грн., які нараховані на проценти, що були стягнуті рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 30.01.2019 у справі № 420/1968/18.

Щодо вимог позивача про стягнення прострочених відсотків за користування кредитом за період з 21.09.2018 по 01.03.2019 у сумі 3785,30 грн. (п.3 розрахунку) суд зазначає наступне.

Згідно із наданим розрахунком (а.с.4 п.1) станом на 01.12.2016 існувала заборгованість у сумі 42642,93 грн.

Відповідно до заочного рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 30.01.2019 у справі ЄУ № 420/1968/18 дана сума заборгованості була стягнута достроково. Вказане також вбачається у п.1 розрахунку заборгованості (а.с.4).

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника) відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12).

Банк правом дострокового повернення кредиту скористався та стягнув з відповідача основну заборгованість за кредитом та нараховані відсотки за його користування, а тому нарахування прострочених відсотків за користування кредитом у розмірі 262,88 грн. є неправомірним, оскільки вони згідно розрахунку (а.с.5 п.3 розрахунку) нараховані за період з 31.01.2019 по 01.03.2019, тобто вже після винесення заочного рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 30.01.2019 та звернення кредитодавця до суду.

Нарахування відсотків за користування кредитом можливе лише у випадку користування боржником сумою кредиту.

Враховуючи, що сума кредиту достроково стягнута з відповідача за рішенням суду, то це позбавляє фактично боржника ним користуватися. В даному випадку виникає зобов`язання боржника на виконання грошового зобов`язання за заочним рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 30.01.2019 у справі ЄУ № 420/1968/18.

Таким чином, враховуючи висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та заочне рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 30.01.2019 у справі ЄУ № 420/1968/18, у задоволенні вимог позивача про стягнення прострочених відсотків за користування кредитом у розмірі 262,88 грн. за період з 31.01.2019 по 01.03.2019 слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Що стосується вимог про стягнення нарахованих банком відсотків за користування кредитом за період з 21.09.2018 по 30.01.2019 включно (дата винесення рішення) у сумі 3522,42 грн., то вони підлягають задоволенню, оскільки нараховані за період, що не охоплюється рішенням суду від 30.01.2019, а отже до задоволення вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення інфляційних втрат за прострочення процентів за користування Кредитом за період з жовтня 2018 року по липень 2021 року в розмірі 7514,22 грн. та три проценти річних за прострочення процентів за користування Кредитом за період з 20.09.2018 по 27.07.2021 в розмірі 3128,55 грн.

Розглядаючи дані вимоги, суд виходить з наступного.

Після зміни банком строку кредитування, у зв`язку з чим настав строк повного погашення кредиту позичальником, банк має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наданого позивачем розрахунку (п.8 розрахунку) вбачається, що 3 % річних нараховувалися на суму прострочених процентів, які, в свою чергу, нараховані після дострокового стягнення кредиту, а отже і після винесення рішення суду.

Враховуючи, що заочне рішення Новопсковського районного суду Луганської області не виконано, що не спростовано сторонами у справі, нараховувати три відсотки на прострочені відсотки можна на суму прострочених відсотків у розмірі 33103,76 грн., стягнутих цим рішенням.

А отже обґрунтованим розрахунком трьох відсотків на прострочені відсотки є стягнення їх за період з 20.09.2018 по 27.07.2021 із суми боргу 33103,76 грн., що складає 2832,41 грн.

В решті вимог про стягнення трьох відсотків річних за прострочення відсотків за користування кредитом у розмірі 296,14 грн. слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

За таким самим розрахунком повинні бути нараховані інфляційні втрати за прострочення процентів за користування Кредитом за період з жовтня 2018 року по липень 2021 року із суми стягнутих відсотків у розмірі 33103,76 грн., що становить 6918,76 грн., які підлягають задоволенню.

У задоволенні вимог щодо стягнення інфляційних втрат за прострочені відсотки у розмірі 595,46 грн. слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Вимоги позивача про стягнення трьох відсотків річних за прострочення боргу за Кредитом за період з 20.09.2018 по 27.07.2021 у сумі 3090,63 грн. та інфляційних втрат за прострочення богу за кредитом за період з жовтня 2018 року по липень 2021 року у сумі 6363,50 грн. є правомірними, оскільки заочне рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 30.01.2019 у справі ЄУ № 420/1968/18 не виконується, що відповідачем не спростовано, а тому є підстави для застосування ст. 625 ЦК України.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про іпотечний кредит № 34_073 від 04.07.2012, яка утворилася станом на 27.07.2021 у розмірі 22727,72 грн., у тому числі:

- прострочені проценти за користування кредитом за період з 21.09.2018 по 30.01.2019 у сумі 3522,42 грн.;

- три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 20.09.2018 по 27.07.2021 в сумі 3090,63 грн.;

- три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 20.09.2018 по 27.07.2021 в сумі 2832,41 грн.;

- інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з жовтня 2018 року по липень 2021 року в сумі 6363,50 грн.;

- інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з жовтня 2018 року по липень 2021 року у сумі 6918,76 грн.

В решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю, з підстав викладених вище.

Згідно із вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, беручи до уваги вище зазначене, позов підлягає задоволенню частково в зазначених вище сумах та нарахуваннях. В решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2160,27 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 259, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 34_073 від 04.07.2012 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит № 34_073 від 04.07.2012 станом на 27.07.2021 у розмірі 22727,72 грн. (двадцять дві тисячі сімсот двадцять сім грн. 72 коп.), у тому числі:

- прострочені проценти за користування кредитом за період з 21.09.2018 по 30.01.2019 у сумі 3522,42 грн.;

- три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 20.09.2018 по 27.07.2021 в сумі 3090,63 грн.;

- три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 20.09.2018 по 27.07.2021 в сумі 2832,41 грн.;

- інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з жовтня 2018 року по липень 2021 року в сумі 6363,50 грн.;

- інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з жовтня 2018 року по липень 2021 року у сумі 6918,76 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» 2160,27 (дві тисячі сто шістдесят грн. 27 коп.) грн. в рахунок відшкодування судового збору.

В решті позовних вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 34_073 від 04.07.2012 відмовити.

Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», , адреса: вул. Енергетиків, буд. 36, м. Сєвєродонецьк, Луганська область.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 20.01.2012 Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Луганського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.

Суддя: О.С. Стеценко