Справа № 127/984/20
Провадження № 22-ц/801/50/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 рокуСправа № 127/984/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у ци-вільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Рибчинського В.П., Голоти Л.О.,

за участі секретаря судового засідання Очеретної М. Ю., представника позивач-ки ОСОБА_1 адвоката Якименка О. О., розглянувши за правилами, встановле-ними для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, у від-критому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк»

про стягнення коштів за договором поворотної фінансової допомоги,

за апеляційною скаргою голови правління Акціонерного товариства «Ідея Банк» Власенка Михайла Валерійовича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2020 року, повний текст якого складений 28 вересня 2020 року, додаткове рішення цього суду від 29 вересня 2020 року, ухвалені в приміщенні суду в м. Вінниці за головування судді Дернової В. В.,

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася у Вінницький міський суд Він-ницької області з позовом до Акціонерного товариства ( далі - АТ ) «Ідея Банк» в особі Вінницького відділення банку № 2 про захист прав споживача шляхом стягнення з відповідача на її користь 190 000,00 гривень позики, 12 282,00 гри-вень процентів, 511 100,00 гривень пені відповідно до договору поворотної фі-насової допомоги від 07 грудня 2018 року, 1 533 300,00 гривень пені відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», 50 000,00 гривень моральної шкоди. Позов мотивований наступним. 07 грудня 2018 року сторони у справі уклали договір поворотної фінансової допомоги, згідно якого позикодавець ОСОБА_1 надала позичальнику АТ «Ідея Банк» позику в сумі 190 000,00 гри-вень на строк шість місяців під зобов`язання повернути її до 07 травня 2019 ро-ку, сплатити проценти у розмірі 19,5% за весь термін користування позикою з виплатою відсотків у кінці кожного календарного місяця не пізніше останнього дня місяця, в якому відсотки повинні бути сплачені.

Внесення позивачкою коштів в касу банку підтверджується квитанцією від 07 грудня 2018 року № 1431473. Але банк своїх зобов`язань за дійсним догово-ром не виконав, у встановлений строк 07 травня 2019 року кошти позики не по-вернув, проценти в сумі 12 282,00 гривень не сплатив. Неодноразові звернення позивачки до відповідача з вимогою виконати умови чинного правочину проіг-норовані. Посилаючись, зокрема, на норми Закону України «Про захист прав споживачів», ОСОБА_1 просила суд позов задоволити у повному обсязі.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2020 року позов задоволений частково, стягнуто з АТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором поворотної фінансової допомоги від 07 грудня 2018 року у розмірі 713 382,00 гривень, з яких 190 000,00 гривень становлять суму позики, 12 282,00 гривні - проценти за користування позикою, 511 100,00 гривень - пеня. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стяг-нуто з АТ «Ідея Банк» на користь держави 7 133,82 гривні судового збору, з ОСОБА_1 на користь держави стягнуто 3 376,18 гривень судового збору.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 вересня 2020 року з АТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 стягнуто 6 200,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з ухваленим 17 вересня 2020 року рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, заявлених на підставі норм Закону України «Про захист прав споживачів», та стягнення на користь держави судового збору в сумі 3376,18 гривень, позивачка ОСОБА_1 , її пред-ставник адвокат Якименко О. О. оскаржують його в апеляційному порядку. Посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, скаржники просять скасувати судове рішення в частині відмовлених позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 3 376,18 гривень судового збору; ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, стягнути з АТ «Ідея Банк» на користь позивачки відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» 1 533 300,00 гри-вень пені та 50 000,00 гривень моральної шкоди, понесені судові витрати.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2020 року, додаткове рішення від 29 вересня 2020 року оскаржуються в апеляцій-ному порядку головою правління АТ «Ідея Банк» Власенком М. В. У скарзі представник банку посилається на ухвалення судом рішення за неправильного застосування норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недо-веденості таких обставин, які суд першої інстанції визнав встановленими, за невідповідності висновків суду обставинам справи. Скаржник просить скасува-ти судове рішення від 17 вересня 2020 року в частині задоволених позовних ви-мог ОСОБА_1 , ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, скасувати додаткове рішення від 29 вересня 2020 року в части-ні задоволених вимог ОСОБА_1 , ухвлити нове рішення про відмову у задово-ленні вимог у повному обсязі, судові витрати покласти на позивачку.

Ухвалою апеляційного суду від 12 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , її представника Якименка О. О. на рішення суду від 17 вересня 2020 року було залишено без руху з наданням скаржникам п`ятиденного строку на виправлення недоліку скарги і сплати у дохід держави 10 868,39 гривень су-дового збору за наведеними в ухвалі реквізитами.

Ухвалою апеляційного суду від 23 листопада 2020 року голові правління АТ «Ідея Банк» Власенку М. В. на його клопотання, викладене в апеляційній скарзі, поновлений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення суду пер-шої інстанції від 17 вересня 2020 року в частині задоволених позовних вимог, відкрито апеляційне провадження у цій цивільній справі, на виконання припи-сів цивільного процесуального законодавства надана можливість позивачці ОСОБА_1 подати відзив на апеляційну скаргу банку.

Ухвалою апеляційного суду від 22 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , її представника адвоката Якименка О. О. на рішення суду першої інстанції від 17 вересня 2020 року визнано неподаною та повернуто скаржни-кам на підставі статей 185, 357 ЦПК України, у зв`язку з неусуненням недоліку скарги, несплатою у дохід держави судового збору, зазначеного в ухвалі суду від 12 листопада 2020 року.

12 січня 2021 року до апеляційного суду надійшов відзив представника ОСОБА_1 адвоката Якименка О. О. на апеляційну скаргу АТ «Ідея Банк», де стверджується, що доводи скарги представника відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, вони не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону. Заперечення представником банку дійсності догово-ру від 07 грудня 2018 року поворотної фінансової допомоги, посилання на його фіктивність є безпідставними, такими, що суперечать об`єктивним обставинам справи. Банківський продукт у вигляді поворотної фінансової допомоги від фі-зичних осіб передбачений частиною першою статті 4 Закону України «Про фі-нансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», якою, зо-крема, встановлено, що до фінансових послуг відноситься залучення фінансо-вих активів із зобов`язанням наступного їх повернення, надання коштів у пози-ку, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. При наданні банківських, фі-нансових послуг банк не обмежений у вчиненні будь-яких правочинів. Виклав-ши перебіг фактичних обставин справи, представник ОСОБА_1 наголошує, що на позивачку не може бути покладена відповідальність за правильність оформлення працівниками банку банківських документів.

На твердження представника банку про поповнення ОСОБА_1 коштами позики власного поточного рахунку адвокат позивачки зазначає, що на момент укладення 07 грудня 2018 року сторонами у справі договору поворотної фінан-сової допомоги у ОСОБА_1 не було відкритих поточних рахунків; відкриті та-кі раніше закриті до 07 грудня 2018 року у зв`язку з виплатою вкладів. До судо-вого розгляду справи відповідач не заперечував обставин укладення 07 грудня 2018 року договору поворотної фінансової допомоги, внесення ОСОБА_1 коштів, лише висловлювалися претензії щодо працівника банку, який можливо шляхом підроблення привласнив банківські кошти.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Якименко О. О. просить суд апеляційної інстанції рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2020 року, додаткове рішення суду від 29 вересня 2020 року за-лишити без змін, апеляційну скаргу АТ «Ідея Банк» залишити без задоволення; стягнути з відповідача на користь позивачки 5 000,00 гривень понесених витрат на правничу допомогу у зв`язку із складанням і поданням відзиву на апеляційну скаргу, що підтверджується квитанцією від 12 січня 2021 року та довідкою адвоката про виконану роботу.

Представник відповідача АТ «Ідея Банк» в судове засідання не з`явився. У заяві від 27 січня 2021 року № 05/12180 відповідач крім клопотання про зупи-нення провадження у справі просить суд апеляційної інстанції судове засідання 03 лютого 2021 року проводити без участі його представника. Ураховуючи по-зицію сторони у справі, керуючись нормами статті 372 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду ухвалила розглянути дану справу по суті апеляційно-го оскарження рішень суду першої інстанції у відсутності представника скарж-ника, відповідача, який не з`явився у судове засідання, але не заперечив розгля-ду справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення на апеляційну скаргу голови правління АТ «Ідея Банк» Власенка М. В. представника позивачки адво-ката Якименка О. О. , дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржува-них судових рішень в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підля-гає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, воно є законним, обґрунтованим та справедливим.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції встановив, що 07 грудня 2018 року між сторонами у справі був укладений договір поворот-ної фінансової допомоги, зідно умов якого банк отримав позику в сумі 190000,00 тисяч гривень, зобов`язавшись повернути ці кошти 07 травня 2019 року. Від імені АТ «Ідея Банк» договір підписав повноважний представник, працівник Вінницького відділення банку № 2 Олов`янніков І. Ю., цей правочин за своєю правовою природою є договором позики, що в ньому й зазначено. До-говір позики банку коштів фізичною особою безумовно не є фінансовою послу-гою відповідача, тому спірні правовідносини Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» не регулюються, вони регулюються нормами параграфу 1 глави 71 ЦК України. Керуючись стат-тями 525 - 527, 530, 610, 1046, 1047 - 1049 ЦК України, суд підкреслив, що сто-роною договору поворотної фінансової позики від 07 грудня 2018 року є відпо-відач - АТ «Ідея Банк», кошти позики від ОСОБА_1 отримані банком, у зв`яз-ку з чим вона обгрунтовано звернулася до сторони договору з вимогою викона-ти взяті зобов`язання за дійсним правочином. На виконання пункту 1.2 догово-ру за строк користування позикою з 07 грудня 2018 року по 07 травня 2019 року сума процентів розміром 19,5% річних, які підлягають виплаті ОСОБА_1 за 121 день, склала 12282,00 гривні. Згідно пункту 7.3 договору ОСОБА_1 по-винна бути сплачена пеня у розмірі 1% від суми позики за кожний день про-строчення повернення позики, тобто за 269 календарних днів розмір пені склав 511100,00 гривень. У вимогах ОСОБА_1 стосовно стягнення з банку пені та моральної шкоди на підставі норм Закону України «Про захист прав спожива-чів» відмовлено через їх безпідставність.

У відповідності до норм статті 141 ЦПК України суд розподілив судові вит-рати у справі, стягнувши в дохід держави з АТ «Ідея Банк» 7133,82 гривні, з ОСОБА_1 в силу частково задоволених позовних вимог - 3376,18 гривень.

Стягуючи з АТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 6200,00 гривень у від-шкодування витрат з оплати професійної правничої допомоги, суд урахував від-соток задоволених позовних вимог, доведеність та обгрунтованість оплати пра-ці адвоката.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними у рішенні від 17 вересня 2020 року, у додатковому рі-шенні від 29 вересня 2020 року як правильними, справедливими, такими, що грунтуються на доказах, представлених позивачкою на доведення заявленого в суд позову. Позов ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором поворотної фі-нансової допомоги від 07 грудня 2018 року слід визнати доведеним, обгрунто-ваним та справедливим.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основополож-них свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних сво-бод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або від-сутність обставин ( фактів ), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків ( стаття 76 ЦПК України ).

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, голова правління АТ «Ідея Банк» Власенко М. В. в апеляційній скарзі посилається на сумнівність укладе-ного договору з представником банку, недослідження судом правомочності сто-рони банку на такі дії, неналежність до банківського продукту поворотної фі-нансової допомоги. Висновок суду про укладеність такого договору побудова-ний на припущенні. Скаржником стверджується про внесення позивачкою кош-тів на власний поточний рахунок, через що укладення договору позики не від-булося. Договір поворотної фінансової допомоги з точки зору податкового за-конодавства не передбачає будь-яких плат за користування чужими коштами. Посилаючись на правову природу діяльності банку, представник відповідача за-значає про фактичні правовідносини з ОСОБА_1 , які виникли з 07 грудня 2018 року на підставі рамкового договору банківського поточного рахунку фі-зичної особи. Заперечуючи стягнення судових витрат, скаржник вказує на попе-редню суму орієнтовних оплат правничої допомоги у розмірі 10000,00 гривень, вважає максимальною сумою, можливою до задоволення, це 3200,00 гривень.

Доводи апеляційної скарги не можна визнати такими, що є підставою для її задоволення і скасування законного, справедливого рішення суду першої інс-танції, ухваленого на підставі доказів, наданих суду стороною позивачки, та до-бутих під час судового розгляду справи. Колегія суддів апеляційного суду звер-тає увагу, що протягом усього часу провадження у справі з 20 січня 2020 року по дату ухвалення рішення 17 вересня 2020 року відповідач не надав суду на-лежних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на безсумнівне доведен-ня своєї позиції у справі.

Відзив на позовну заяву ОСОБА_1 надійшов суду від представника ОСОБА_4 , яка не адвокатом станом на січень 2020 року ( дата звернення в суд ОСОБА_1 ). До вказаного відзиву додана копія заяви представника АТ «Ідея Банк» Стасіва Г. С., адресована начальнику Вінницького ВП ГУНП України у Вінницькій області, про вчинення кримінального правопорушення менеджером по роботі з бізнес-клієнтами ОСОБА_5 , з якої убачається, що уже у травні 2019 року банку було відомо про певні дії свого працівника, які потре-бували встановлення дійсних обставин. Крім цього до відзиву додані копія рам-кового договору банківського поточного рахунку від 10 липня 2012 року, укла-деного з ОСОБА_1 , копія договору про надання послуг у системі дистанцій-ного обслуговування від 06 листопада 2014 року, укладеного з ОСОБА_1 , ко-пії виписок по особових рахунках позивачки, зокрема за період з 10 липня 2012 року по 17 листопада 2017 року, що не стосується предмета спору у цій цивіль-ній справі.

У матеріалах цивільної справи аж до ухвалення оскаржуваного рішення не-має жодних доказів відповідача на доведення своєї позиції у справі; ним не за-являлося клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, на яку ро-биться посилання в апеляційній скарзі, не надано копій документів щодо повно-важень працівника банку ОСОБА_5 , хоча скаржник заперечує наяв-ність в останнього права на укладення договору з позивачкою; банк протягом майже року не звернувся з можливими зустрічними вимогами на захист своїх прав та інтересів, якщо вважає їх порушеними. В апеляційній скарзі допущено перекручування змісту оскаржуваного рішення суду, який вказував, що сторо-ною договору поворотної фінансової позики від 07 грудня 2018 року є саме АТ «Ідея Банк», а не ОСОБА_5 , тому банк має нести відповідальність за невиконання умов укладеного правочину. Натомість в апеляційній скарзі без-підставно вказано, що, нібито, суд зазначав у рішенні про сторону договору банк, а не ОСОБА_1 , що не відповідає дійсності.

Колегія суддів не знаходить законних підстав для надання будь-яких префе-ренцій відповідачу у доведеності його позиції щодо безпідставності заявлених до нього позовних вимог ОСОБА_1 , якщо він сам безмотивно не скористався своїми можливостями, визначеними цивільним процесуальним законодав-ством.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті об-ставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та ін-шими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частини першої статті 77, частини другої статті 78, статті 79, частини першої статті 80 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути під-тверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встано-вити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності да-ють змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Керуючись приписами частини десятої статті 84 ЦПК України, беручи до уваги значення наявних у матеріалах справи доказів, необхідно зробити висно-вок про недоведеність заперечень відповідача щодо невстановлення судом дійс-ності факту укладення договору поворотної фінансової допомоги від 07 грудня 2018 року, припущення суду з цього приводу без з`ясування, нібито, фактичних обставин з питання безпідставного невиконання відповідачем умов укладеного договору.

Стосовно стягнення з банку судових витрат у сумі 5000,00 гривень на ко-ристь позивачки у зв`язку з оплатою фахової правничої допомоги, апеляційний суд керується нормами статті 137 ЦПК України, де, зокрема, передбачено, що розмір суми такого стягнення визначається судом на підставі доказів, які під-тверджують здійснення відповідних витрат.

До поданого суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу банку адвокатом Вітюк Н. О. додана квитанція про сплату позивачкою коштів в сумі 5000,00 гривень та довідка про затрату 10 годин на роботу представника по під-готовці та складанню вказаного відзиву. При цьому скаржник не бере до уваги, що адвокат Якименко О. О., приймаючи участь у справі, готував та подавав су-ду апеляційну скаргу на судове рішення від 17 вересня 2020 року, весь час про-вадження у справі працював як повноважна її сторона, тому визначений і опла-чений розмір суми правничої допомоги не можна визнати неспівмірним із вико-наною адвокатом роботою, обсягом наданих ним послуг.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстан-ції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та пере-віряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах дово-дів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК Украї-ни, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу голови правління Акціонерного товариства «Ідея Банк» Власенка Михайла Валерійовича залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2020 року, додаткове рішення цього суду від 29 вересня 2020 року залишити без змін.

Стягнути з АТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 5000,00 гривень ( п`ять тисяч гривень 00 коп. ).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 08 лютого 2021 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді В. П. Рибчинський

Л. О. Голота