Справа № 474/325/21
Провадження № 2/474/154/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.21 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Фасій В.В.

при секретарі судового засідання - Багрін Н.А.

без участі:

представника позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Ткаченко М.М.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 21 036,6 грн., -

В С Т А Н О В И В:

14.05.2021р. представник ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з питань повернення боргів» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 08.09.2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1254512. Між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 23.04.2020р. укладено договір факторингу № 23042020 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з питань повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників.

Відповідно до п. 1.1 Договору, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно п. 1.2 Договору, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому передачі реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до Реєстру боржників від 23.04.2020 року до Договору факторингу № 23042020 від 23.04.2020 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 21 036,6 грн., з яких 5 850 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 159 грн. сума заборгованості за відсотками, 12 027,6 грн. сума заборгованості за пенею, яку позивач просить стягнути з відповідача. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 2 270 грн.

Представник позивача - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Ткаченко М.М., будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 17.11.2021р., не з`явилася, звернулась до суду з клопотанням (вх. № 4432 від 10.11.2021р.), про проведення розгляду справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить на підставі наявних у справі доказів, позов задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання 17.11.2021 року, відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, звернувся на адресу суду з заявою (вх. № 4451 від 11.11.2021р.), в якій просить розглянути дану справу в його відсутність, позовні вимоги визнає частково та просить відмовити в стягненні штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження. Суд з власної ініціативи розгляд справи проводить в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, з урахуванням неявки в судове засідання всіх учасників справи, суд прийняв рішення про розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази надані сторонами цивільного провадження, судом встановлені факти:

- 08.09.2019 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі, за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, договір № 1254512 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, на умовах якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 850 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,80 % від суми позики за кожний день користування, строком на 30 днів (п.п. 1.1., 1.2., 1.3.2. договору № 1254512 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 08.09.2019 року, Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), графік платежів до договору);

- сторони у договорі погодили, що у випадку прострочення повернення суми позики, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 70 грн. 20 коп. за кожен день прострочення, починаючи з четвертого дня прострочення виконання зобов`язань за договором, який нараховується у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір не може перевищувати 50 % суми, одержаної за договором (п.п. 4.4., 4.5. договору № 1254512 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 08.09.2019 року, Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма));

- відповідачем ОСОБА_1 також підписано електронним підписом 08.09.2019р. о 12 год. 41 хв., Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма) та графік платежів до договору, де зазначена дата повернення позики та сплата нарахованих процентів - 08.10.2019 року, з одноразовим внесенням платежу, розмір якого становить 5 867 грн. 55 коп. (сума позики - 5 850 грн. та сума нарахованих процентів 17 грн. 55 коп.), з наслідками прострочення виконання та/або невиконання зобов`язання за договором про споживчий кредит 70,20 грн. за кожен день прострочки, але в будь-якому разі розмір штрафів не повинен перевищувати 50 % суми, одержаної за договором (Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), графік платежів до договору);

- в умовах договору та Паспорті споживчого кредиту не передбачено розмір, порядок нарахування та умови сплати, такого виду неустойки, як пені. У п. 4.5 договору передбачено порядок нарахування штрафу за довогором. (договор № 1254512 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 08.09.2019 року, Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма));

- в інформації за укладеним договором (картці обліку) в графі «пеня» числовий показник за період з 08.09.2019р. по 23.04.2020р. становить нулі, та у підсумковому рядку цієї графи вказаної інформації з назвою «всього» числовий показник також становить «0». Натомість числовий показник , зазначено у таблиці пеня - 0,00 грн. (інформації за укладеним договором);

- положеннями підп. 5 п. 2.1 договору № 1614366 визначено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта (договір № 1254512 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 08.09.2019 року);

- 23.04.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 23042020 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з питань повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників (договір факторингу про відступлення права вимоги № 23042020 від 23.04.2020 року);

- відповідно до п. 1.1 Договору, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (договір факторингу про відступлення права вимоги № 23042020 від 23.04.2020 року);

- згідно п. 1.2 Договору, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому передачі реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (договір факторингу про відступлення права вимоги № 23042020 від 23.04.2020 року);

- 23.04.2020 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписали та скрепили печатками Акт прийому - передачі реєстру боржників за договором факторингу № 23042020 від 23.04.2020 року (Акт прийому - передачі реєстру боржників за договором факторингу № 23042020 від 23.04.2020 року);

- відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу про відступлення права вимоги № 23042020 від 23.04.2020р., ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 1254512 від 08.09.2019р., на загальну суму заборгованості 21 036,6 грн., з яких 5 850 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 159 грн. сума заборгованості за відсотками, 12 027,6 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами (Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу про відступлення права вимоги № 23042020 від 23.04.2020р.);

- згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором, Паспортом споживчого кредиту та графіком платежів до договору. У порушення норм закону та умов договору, Паспорту споживчого кредиту та графіку платежів до договору відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконав, а саме: після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, який не здійснив одноразове внесення платежу для погашення позики, ані на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ані на рахунки попереднього кредитора, у зв`язку з чим останній має перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» непогашену загальну заборгованість за кредитним договором № 1254512 від 08.09.2019р., в розмірі 21 036,6 грн., з яких 5 850 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 159 грн. сума заборгованості за відсотками, 12 027,6 грн. сума заборгованості за штрафами (Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу про відступлення права вимоги № 23042020 від 23.04.2020р., картка обліку, інформація за укладеним договором № 1254512 від 08.09.2019 року).

Суд вважає, що між сторонами виник спір та склалися правовідносини з приводу стягнення кредитної заборгованості.

При прийнятті рішення, суд керується:

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Вказані докази свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

З урахуванням викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

З огляду на вищезазначене, суд вважає вказаний договір був укладений, як електронний правочин, підписаний відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного цифрового підпису з одноразовим ідентифікатором.

Отже, в силу положень Закону України «Про електронну комерцію» в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови договору.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021року у справі №524/5556/19 щодо можливості укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем та у постанові від 02 грудня 2020 року у справі №284/157/20 щодо підтвердження досягнення умов шляхом підписання паспорта споживчого кредиту.

Одночасно, суд звертає увагу відповідача ОСОБА_1 на ту обставину, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт ТОВ «Авентус Україна» за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, надання своїх персональних даних, в тому числі номера банківської картки, кредитний договір між ним та банком не був би укладений, а грошові кошти не були б йому перераховані.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі ст. 1049 даного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частинами першою, третьою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом статей 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як вбачається з підписаних відповідачем електронним підписом договору про надання коштів у позику та Паспорту споживчого кредиту від 08.09.2019 року, ОСОБА_1 погодився з визначеними у них умовами кредитування та зобов`язався повернути протягом 30 днів (дата повернення позики та сплата нарахованих процентів - 08.10.2019 року) позику у розмірі 5 850 грн. та застосовані до нього за стандартною процентною ставкою проценти (відсотки) за користування позикою у розмірі 3 159 грн. (30 днів х 1,8%, що становить 54,00 % від суми позики: 5 850 грн. х 54,00 %), одноразовим внесенням платежу.

Отже, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано наявність підстав для стягнення передбачених договором та Паспортом споживчого кредиту суми заборгованості за основною сумою боргу 5 850 грн. та суми заборгованості за відсотками - 3 159 грн.

Вирішуючи питання про розмір заборгованості за пенею в сумі 12 027,6 грн., суд зауважує, що умови договору та Паспорта споживчого кредиту від 08.09.2019 року, не містять обґрунтування розміру, порядку нарахування та умов щодо сплати позичальником обумовленого виду неустойки (пені), та у наданому позивачем розрахунку заборгованості (картці обліку), у таблиці зазначено пеня - 0,00 грн.

За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені.

Тому, заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» по кредитному договору № 1254512 від 08.09.2019 року має становити 9 009 грн., з яких 5 850 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 159 грн. сума заборгованості за відсотками.

Наведений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 16.20.2020р. у справі № 561/77/19 за схожих обставин (спір щодо законності видачі мікрокредитів по SMS).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позов ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» підлягає частковому задоволенню.

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 270 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 972 грн. 01 коп. (42,82 %).

Керуючись ст. 6, 203, 205, 207, 512-516, 526, 530, 610, 611, 625-629, 638, 639, 1046-1050, 1054, 1077-1086 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст.2-4, 12, 13, 19, 23, 76-89, 141, 258-268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 21 036,6 грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 1254512 від 08.09.2019 року, в загальній сумі 9 009 (дев`ять тисяч дев`ять) грн., з яких 5 850 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 159 грн. сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати у розмірі 972 (дев`ятсот сімдесят дві) грн. 01 коп., судового збору.

В іншій частині позовних вимог (стягнення пені) - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Фасій