МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа №521/1661/21
Пр. №2-о/521/98/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Сегеда О.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Приморський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

встановила:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якості заінтересованої особи заявником визначено Приморський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено:1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;3) докази, що підтверджують факт.До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Всупереч положенням ст. ст. 175, 318 ЦПК України, подана заява не містить:

-зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, а саме заявнику необхідно конкретизувати заявлені вимоги;

-зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

-попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК України.

Згідно ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Підсудність справ за заявою громадянина України, який проживає за її межами, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначається за його клопотанням ухвалою судді Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Відповідно до ст. 496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Аналогічна норма міститься у положеннях ст. 73 Закону України «Про міжнародне приватне право».

У відповідності до ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

З поданої заяви вбачається, що заявник є іноземцем, місцем проживання якого є: АДРЕСА_1 .

Крім того, заявник зазначив, що він на даний час немає правових підстав і можливостей зареєструвати своє місце проживання в Україні, оскільки реєстрація місця проживання іноземців в Україні здійснюється лише після їхнього документування посвідками та тимчасове або постійне проживання в Україні.

Підтвердженням законності знаходження на території України є штамп в паспорті із зазначенням дати в`їзду в країну

ОСОБА_2 тим, заявником не надано доказів на підтвердження того, що він перетинав кордон, а також доказів, що він тимчасово зареєстрований на території Малиновського району м. Одеси.

Визначаючи підсудність справи, суду слід встановити законність перебування іноземця на території України та його реєстрацію місця проживання (тимчасового проживання).

Відповідно до ч. 18 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» реєстрація та продовження реєстрації тимчасового перебування іноземця здійснюється відповідно до законодавства про правовий статус іноземця.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» іноземці, які отримали посвідку на тимчасове або постійне проживання, зобов`язані протягом 30 календарних днів з дня видачі такого документа зареєструвати своє місце проживання в Україні.

Інформація про адресу реєстрації місця проживання вноситься: для громадян України - у паспорт, а для іноземців - у тимчасове посвідчення громадянина України, посвідку на постійне/тимчасове проживання.

Тобто, подана заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає, що зазначена заява підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Приморський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків заяви не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк, виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 ЦПК України, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, та буде призначена до розгляду у судове засідання, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Сегеда