Справа № 306/1659/20
Провадження № 2/306/134/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у особі:

головуючого - судді : Вінер Е.А.

з секретарем : Фалес Л.І.

з участю адвоката позивача: Нитка М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа без самостійних вимог: служба в справах дітей Свалявської РДА (адреса: м.Свалява, пл.Головна, Закарпатської області ) про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. Посилається на те, що з відповідачем по справі перебувала в шлюбі. В шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 07 лютого 2019 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Позивач зазначає, що відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їхній подальшій долі, не цікавиться станом здоров"я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх вихованням та навчанням, підготовкою до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Відповідач не виявляє бажання виконувати батьківські обов"язки, покладені на нього законом, всі питання щодо виховання дітей позивач вирішує самостійно, діти знаходяться на повному утриманні позивача. Так як відповідач не виконує обов`язків по вихованню та утриманню дітей, не піклується про їхнє життя та здоров`я, не дбає про фізичний та моральний розвиток, не забезпечує матеріально, просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Поляна, Свалявського району Закарпатської області батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 листопада 2020 року справу № 306/1659/20 (провадження № 2/306/690/20) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 15).

26 листопада 2020 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 18).

12 січня 2021 року Свалявським районним судом винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.24)

В судовому засіданні адвокат позивача позов підтримав в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча був належним чином повідомлений (а.с. 20, 21, 26, 27).

Представник служби в справах дітей Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області в судове засідання не з`явилася.

Заслухавши пояснення адвоката позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Між сторонами існують правовідносини ,які повинні регулюватися нормами статті 164 СК України.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22 липня 2015 року виданого виконкомом Полянської сільської ради Свалявського району Закарпатської області батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є відповідач ОСОБА_2 (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 31 серпня 2017 року виданого Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є відповідач ОСОБА_2 (а.с. 9).

Згідно рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 07 лютого 2019 року, яке набрало законної сили 11 березня 2019 року шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 26 липня 2014 року виконавчим комітетом Голубинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис № 14 розірвано (а.с. 12).

Розрахунком заборгованості по аліментах від 02 листопада 2020 року головного державного виконавця Свалявського районного відділу ДВС Південно-західного міжрегіонального управління міністерстава юстиції (м.Івано-Франківськ) стверджується, що станом на 01 листопада 2020 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання дітей становить 74264,00 гривень (а.с. 13).

У висновку про доцільність позбавлення батьківських прав Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області за № 01-18/306 від 08 вересня 2020 року зазначено:" керуючись статтею 164 Сімейного кодексу України, враховуючи надані матеріали, та те, що відповідач не з"являється на засідання Комісії з питань захисту прав дитини, не сплачує аліменти, в інтересах дітей, вирішено вважати доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 " (а.с.14).

Суд критично оцінює висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 , оскільки даний висновок є недостатньо обґрунтованим, в ньому відсутні дані про умисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по утриманню дітей, не наведено обставин про намагання вказаного органу як відповідального за захист прав дітей об`єктивно визначити ставлення батька до дітей та яким чином позбавлення відповідача батьківських прав захистить інтереси дітей, а тому не може бути беззаперечним доказом для підтвердження факту ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, а також застосування до нього такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав. Крім того, висновок складено у відсутності відповідача. Висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (ч.ч. 5, 6 ст.19 СК України).

Наявність заборгованості по сплаті аліментів також не може слугувати підставою для позбавлення батьківських прав.

У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Жодної з цих обставин на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення не встановлено.

Позивач в підтвердження позовних вимог про позбавлення батьківських прав, посилається на те, що відповідач не виконує обов`язків по вихованню та утриманню дітей, не піклується про їхнє життя та здоров`я, не дбає про фізичний та моральний розвиток, не забезпечує матеріально, тобто самоусунувся від виконання своїх батьківських обов"язків та свідомо нехтує ними, однак в судовому засіданні так і не було встановлено, що відповідач є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Не підтверджено належними доказами те, що до відповідача застосовувалися заходи впливу у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування.

Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст.164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своєї дитини в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно малолітніх дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, не довела та не надала суду доказів, в чому полягає захист інтересів дітей шляхом позбавлення батька по відношенню до них батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно дитини.

ВССУ у справі № 211/559/16-ц від 01.11.2017 року зауважив, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В даній постанові суд касаційної інстанції підкреслив наступне, що при позбавленні батьківських прав суду слід не тільки встановити ухилення батька від виконання батьківських обов`язків, а також чи попереджувався батько офіційно про необхідність змінити ставлення до дитини. Позиція Верховного Суду у даній справі базується, серед іншого, на рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України».

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, не було достовірно доведено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав, у зв`язку з чим, необхідно відмовити в задоволенні позову.

За правилами ст.141 ЦПК України у зв`язку з повною відмовою в задоволенні позову витрати позивача по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 95, 258, 259, 263, 264, 265, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 19, 150, 155, 164, 166 СК України, Постановою Пленуму Верховного суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа без самостійних вимог: служба в справах дітей Свалявської РДА (адреса: м.Свалява, пл.Головна, Закарпатської області ) про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Поляна, Свалявського району, Закарпатської області відносно неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Повний текст рішення складено 09 лютого 2021 року.

СУДДЯ СВАЛЯВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ Е.А.Вінер