ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/898/21 Справа № 335/1595/19 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

при секретарі - Пивоваровій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2020 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосптандем, Правобережної товарної біржі, треті особи: Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, ОСОБА_3 про визнання публічних торгів недійсними,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 01 жовтня 1987 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , яка під час спільного з ним проживання придбала дві квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ) на підставі договорів купівлі-продажу від 21 квітня 2000 року, посвідчених нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулінічем С.А. та зареєстрованих у державному реєстрі правочинів. Після переобладнання ці квартири були об`єднані в одну квартиру. 14 листопада 2013 року у Реєстраційній службі Дніпропетровського міського управління юстиції вона отримала свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

У подальшому на підставі підроблених документів квартира вибула із володіння ОСОБА_4 . На підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2016 року у справі № 201/6047/16-ц, від імені ОСОБА_4 (невідомою особою) 30 травня 2016 року укладено договір купівлі-продажу цієї квартири з ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кононенко С.А. за реєстровим № 568.

Після укладення договору купівлі-продажу, ОСОБА_5 вступила до складу учасників ТОВ «Сільгосптандем» із внесенням до статутного капіталу товариства спірної квартири. 23 серпня 2016 року голова ліквідаційної комісії ТОВ «Сільгосптандем» звернувся до Господарського суду Запорізької області із заявою про порушення справи про банкрутство.

05 вересня 2016 року Господарський суд Запорізької області визнав ТОВ «Сільгосптандем» банкрутом та відкрив ліквідаційну процедуру.

12 жовтня 2016 року були проведені торги з реалізації майна банкрута - ТОВ «Сільгосптандем», в результаті яких ОСОБА_3 придбав квартиру АДРЕСА_3 . За результатами проведених торгів були складені протокол про проведення аукціону від 12 жовтня 2016 року, акт про передання права власності на куплене нерухоме майно від 12 жовтня 2016 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2016 року задоволено заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання права власності, яке було скасовано, та у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання права власності відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12 лютого 2018 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 21 червня 2018 року, постанову господарського суду Запорізької області від 05 вересня 2016 року у справі № 908/2234/16 скасовано, провадження у справі № 908/2234/16 про визнання ТОВ «Сільгосптандем» банкрутом закрито.

Позивач вважає, що проведення аукціону від 12 жовтня 2016 року здійснювалось на виконання судового рішення, що було скасовано у встановленому законом порядку, тому не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, тому просить суд визнати результати аукціону з продажу майна ТОВ «Сільгосптандем» проведеного Правобережною товарною біржею недійсними, а саме визнати недійсними протокол про проведення аукціону від 12 жовтня 2016 року, складений Правобережною товарною біржею, акт про переведення права власності на куплене нерухоме майно від 12 жовтня 2016 року та договір купівлі-продажу майна банкрута на аукціоні від 12 жовтня 2016 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що акт про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах та є правочином, тому така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку. Відмова в позові внаслідок неможливості визнання недійсним аукціону поза межами справи про банкрутство є необґрунтованою, враховуючи, що ліквідаційна процедура була скасована.

Третя особа ОСОБА_3 подав пояснення, в яких просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно матеріалів справи, 01 жовтня 1987 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 .

У шлюбі ОСОБА_4 придбала дві квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Підтвердженням цього є укладені між ОСОБА_7 та нею, в особі чоловіка ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та нею, в особі чоловіка ОСОБА_1 , договорів купівлі-продажу від 21 квітня 2000 року, посвідчених приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулінічем С.А. та зареєстрованих у державному реєстрі правочинів за реєстровими номерами № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 . Після переобладнання ці квартири об`єднані в одну квартиру.

14 листопада 2013 року Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 видано свідоцтво про право

власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 у вказаному будинку, зареєстроване у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 7948513 від 14 листопада 2013 року 14:55:07.

05 вересня 2016 року Господарський суд Запорізької області визнав ТОВ «Сільгосптандем» банкрутом та відкрив ліквідаційну процедуру. У межах справи про банкрутство 12 жовтня 2016 року були проведені торги з реалізації майна банкрута - ТОВ «Сільгосптандем», про що на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України було розміщене відповідне повідомлення.

12 жовтня 2016 року Правобережною товарною біржею на підставі договору №1209/16 про про організацію та проведення аукціону були проведені торги з реалізації майна банкрута - ТОВ «Сільгосптандем», в результаті яких ОСОБА_3 придбав квартиру АДРЕСА_3 .

За результатами проведених торгів було складено протокол № 1 про проведення аукціону від 12 жовтня 2016 року та акт № 1 про передання права власності на куплене нерухоме майно від 12 жовтня 2016 року.

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Джурук Н.В. 26 жовтня 2016 року видано ОСОБА_3 свідоцтво за реєстровим № 403, зареєстроване у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32157508 від 01 листопада 2016 року 15:39:04.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12 лютого 2018 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 21 червня 2018 року, постанову господарського суду Запорізької області від 05 вересня 2016 року у справі № 908/2234/16 - скасовано, провадження у справі № 908/2234/16 про визнання ТОВ «Сільгосптандем» банкрутом закрито.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що незважаючи на визначену Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який діяв на час розгляду справи, процедуру подачі заяви про визнання недійсними результатів аукціону про продаж майна боржника та застосування наслідків недійсності договору, ОСОБА_1 не було надано доказів звернення із заявою про визнання недійсним результатів аукціону від 12 жовтня 2016 року саме в межах справи про банкрутство ТОВ «Сільгосптандем».

Однак колегія суддів вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з інших підстав.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою палатою ВС у постановах від 21 листопада 2018 року у справі №465/650/16-ц та від 23 січня 2019 року у справі №522/10127/14-ц, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Враховуючи особливості, передбачені законодавством, щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Згідно із ч.1 ст.650 ЦК особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.655 ЦК).

У ч. 4 ст.656 ЦК встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей та цінних

паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їх суті.

Наведене узгоджується з нормами ч.4 ст.656 ЦК, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їх суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (ст. ст.203, 215 ЦК) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.

У п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст.216 ЦК в разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає в користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) результатів аукціону за позовом учасника аукціону або іншої заінтересованої особи, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно, виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.

Відчуження майна на спірних публічних торгах є багатостороннім правочином і під час подання позову про його оскарження такий позов подається до решти сторін цього правочину, з якими є правовий спір, і ці сторони мають бути залучені до участі у справі. Відповідачами у справі, крім організаторів електронних торгів, залучається також особа, визнана їх переможцем.

Аналогічні висновки викладені у Постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №1522/21119/12, від 27 травня 2020 року №336/7019/17, від 06 лютого 2018 року у справі №911/845/17 та від 14 березня 2018 року у справі №910/1454/17.

Звідси належним суб`єктним складом, а відтак сторонами спору про визнання аукціону та його результатів недійсними є склад учасників за участю продавця, переможця аукціону та організатора цього аукціону (правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 05 березня 2020 року у справі № 14/325"б").

Однак, звернувшись із позовом щодо визнання результатів аукціону недійсними, ОСОБА_1 фактично оспорює відповідне право на це майно ОСОБА_3 , який був визначений у позовній заяві як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а не як співвідповідач, пред`явив позов лише до однієї зі сторін правочину - продавців, а саме: ТОВ «Сільгосптандем та організатора - Правобережної товарної біржі.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Вказане може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог.

Зазначене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду

у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц.

Наслідки вирішення цієї справи можуть безпосередньо впливати на речові права ОСОБА_3 , тому для правильного вирішення справи, участь переможця публічних торгів, право на майно якого оспорюється, як відповідача, є обов`язковою.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є правильним, проте суд першої інстанції помилково зазначив необхідність вирішення спору в межах справи про банкрутство як підставу відмови у задоволенні позову, в той час, як позов не підлягає задоволенню через неналежний суб`єктний склад відповідачів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині правового обґрунтування підстав відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2020 року змінити в частині правового обґрунтування підстав відмови у задоволенні позовних вимог.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Н.М. Деркач

М.М. Пищида