ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що їй на праві приватної власності належить садибний (індивідуальний житловий) будинок АДРЕСА_1 , в якому проживає її син. Поряд з її будинком розташований будинок АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 . На території її садиби розташована альтанка, яка в технічному паспорті позначена цифрою 6.

24 січня 2019 року об 11 годині 25 хвилин з даху будинку АДРЕСА_2 відбулося падіння снігу на її альтанку і зазначена альтанка була зруйнована і не підлягала ремонту. 25 січня 2019 року її сином було складено акт про пошкодження майна та розрахована приблизна вартість відновлення альтанки 29 307 грн. Падіння снігу відбулося внаслідок обриву затримувачів снігу з будинку відповідача. 30 січня 2019 року її син викликав працівників поліції і ті оглянули місце події. Вказані обставини зафіксовані на відео камери спостереження. Посилаючись на норми ст.ст. 614, 1166 ЦК України просила стягнути з відповідача на її користь 29 307 грн, судовий збір та витрати на послуги адвоката.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2021 року було відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог (а.с.120-122).

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог та залишити позовну заяву без розгляду повністю, в частині розподілу судових витрат рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позов підлягає залишенню без розгляду, у зв`язку з неявкою позивача та її представника у судове засідання, що, в свою чергу, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду в майбутньому (а.с.134-140).

Відповідач своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України не скористався.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову становить 29 307 грн. та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу домоволодіння, копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно - ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_3 (а.с. 11-12).

Згідно копії технічного паспорту на вказане домоволодіння на подвір`ї розташована альтанка під літерою «Б» (а.с. 13-14).

При цьому, матеріали справи не містять доказів наявності альтанки в домоволодінні ОСОБА_1 під номером 6.

Згідно копії акту пошкодження майна від 25 січня 2019 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було складено акт про те, що внаслідок падіння снігу та льоду з даху сусіднього будинку за адресою: АДРЕСА_2 на територію розташовану за адресою: АДРЕСА_1 було завдано наступну матеріальну шкоду: пошкоджено стіл столовий з штучного ротангу (приблизна вартість 7 000 грн), два стільця з штучного ротангу (приблизна вартість двох стільців 5 000 грн), пошкоджено спортивний батут Кеттлер (приблизна вартість 3 900 грн), повністю зруйновано бесідку (приблизна вартість відновлення 13 407, 50 грн) (а.с. 17).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведено як факту існування альтанки, що позначена в технічному паспорті під номером 6, так і бесідки, так само як і правомірності забудов вказаного майна та, відповідно, спричинення шкоди цьому майну з вини відповідача, а не з вини позивача порушення правил забудови. Крім цього не доведено за допомогою належних та допустимих доказів вини відповідача в спричиненні шкоди, якими б могли бути висновки відповідних будівельних експертиз.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України)

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач оскаржує рішення суду в частині не залишення позову без розгляду у зв`язку з неявкою позивача у судове засідання, а тому в іншій частині рішення суду не переглядається.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 7 липня

1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Системний аналіз вказаних норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності або неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 20 червня 2019 року по справі №522/7428/15, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі №310/12817/13, від 28 лютого 2019 року у справі №752/9188/13-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц та від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц.

Колегія суддів звертає увагу на те, що дана справа перебувала на розгляді з жовтня 2019 року.

Представник позивача адвокат Михайленко О.С. представляючи інтереси позивача на підставі ордеру серії КС № 707001 (а.с.37,38) приймав участь у судових засіданнях та надавав відповідні пояснення (а.с. 39-40,50-51). Надавав численні клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника (а.с.58-59, 69-70, 76-77, 80-81, 90-91, 97-98, 101-102, 104-105), а тому у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Посилання апеляційної скарги на те, що 03 червня 2021 року не було подане клопотання про перенесення судового засідання або розгляд справи за відсутності позивача не може бути підставою для задоволення апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров