Справа № 473/1615/20
РІШЕННЯ

іменем України

(додаткове)

"04" лютого 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Багрін І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Вознесенської міської ради Миколаївської області про визначення частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.10.2020 року, ухваленим по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Вознесенської міської ради Миколаївської області про визначення частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом позовні вимоги було задоволено.

В січні 2021 року відповідач ОСОБА_2 через свого представника адвоката Ліпатова С.В. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по вказаній справі, оскільки стосовно однієї з заявлених позивачем вимог (про визначення частки іншого співвласника земельної ділянки - відповідача) не було ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд вважав можливим розглянути вищевказану заяву без виклику в судове засідання сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Так, відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка, посилаючись на те, що після смерті її батька відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла відповідна частка земельної ділянки, що була надана для обслуговування житлового будинку, ведення підсобного господарства за адресою: АДРЕСА_1 , проте наявні перешкоди для її оформлення в нотаріальному порядку, просила суд з цих підстав визначити частку померлого, а також відповідача ОСОБА_2 (іншого співвласника земельної ділянки) в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, визнати право власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.10.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визначення частки померлого ОСОБА_3 , визнання права власності на 39/100 часток земельної ділянки, розташованої за вказаною адресою, були задоволенні. В іншій частині вимоги вирішені не були.

Водночас, як встановлено в судовому засіданні, позивачка не наділена повноваженнями щодо звернення до суду в інтересах відповідача ОСОБА_2 з вимогами про визначення частки останнього в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, надану для обслуговування житлового будинку ведення підсобного господарства за адресою: АДРЕСА_1 . За такого, підстави для задоволення позовних вимог у цій частині відсутні.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, п.1 ч.1 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Вознесенської міської ради Миколаївської області про визначення частки ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя Л.В.Лузан