печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Винник С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та про зобов`язання вчинити дії у межах справи № 2-1006/04 за позовом Комунального підприємства по утриманню та експлуатації житлового господарства «Липкижитлосервіс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із вказаною скаргою, у якій просила визнати дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) неправомірними та зобов`язати його зняти арешт з майна боржника та заборону на його відчуження, а саме з 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 .

У судове засідання представник стягувача не з`явився, у скарзі зазначено про розгляд скарги у його відсутність, вимоги підтримав, просив їх задовольнити з наведених скарзі обставин.

Відділ державної виконавчої служби Печерського РУЮ в м. Києві у судове засідання представника не направив, пояснень та доказів на спростування доводів стягувача не надав.

Згідно з частиною другою статті 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 березня 2004 року у справі № 2-1006/04 присуджено стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства по утриманню та експлуатації житлового господарства «Липкижитлосервіс» заборгованість та судові витрати, а всього 5 818, 12 грн.

Державним виконавцем Баришевою Т. М. Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ видано постанову № АА 856731 від 12 жовтня 2004 року про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, а саме, на 1/4 частки кв. АДРЕСА_1 .

Листом від 27 вересня 2019 року вих. № 28 Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району у м. Києві «Липкижитлосервіс» повідомило заявника, що борг, про який йдеться в рішенні, погашений у повному обсязі і заборгованість за житлово-комунальні послуги відсутня.

Заявою від 15 вересня 2020 року заявник звернулася до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва із вимогою зняти арешт з 1/4 частки квартири, з огляду на те, що заборгованість погашена, відпала юридична необхідність у подальшому арешті та заборони відчуження на належний їй об`єкт майна квартиру.

Листом від 12 жовтня 2020 року Печерське ВДВС зазначило, що відповідно до перевірки АСВП інформація стосовно ОСОБА_1 відсутня, а тому, відсутні підстави для вилучення обтяження з рахунків та/або іншого майна боржника згідно вимог ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з частинами першою, другою ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

За приписами частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», однією з підстав, передбачених спеціальним законом, для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника (пункт 7 частини четвертої вказаної статті Закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року).

Звертаючись до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 15 вересня 2020 року з вимогами про зняття арешту з належної їй частки майна, заявник надала копію листа КП по утриманню житлового господарства Печерського району у м. Києві «Липкижитлосервіс» № 28 від 27 вересня 2019 року, яким стягувач підтвердив, що рішення суду у справі № 2-1006/2004 виконано, а заборгованість за житлово-комунальні послуги відсутня.

Проте, листом від 12 жовтня 2020 року Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовив, посилаючись на те, що перевіркою даних АСВП встановлено, що інформація стосовно ОСОБА_1 у реєстрі відсутня.

З приводу зазначеної підстави для відмови, вказаної у листі від 12 жовтня 2020 року, суд вважає потрібним зазначити, що, незважаючи на відсутність в Автоматизованій системі виконавчого провадження відомостей про ОСОБА_1 , в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, станом на 01 вересня 2020 року, 13:17:18, за номером запису про обтяження № 33405914 міститься запис, вчинений 19 жовтня 2004 року, 16:51:36, про арешт нерухомого майна - 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яка належить ОСОБА_1 на підставі постанови від 12 жовтня 2004 року Відділу ДВС Печерського РУЮ у м. Києві /а. с. 6/.

Тобто зважаючи на те, що судовий розгляд з постановленням рішення суду, примусове виконання здійснювалося у 2004 році, а Автоматизована система виконавчих проваджень почала працювати з 2017 року, допустимим є твердження, що відомості про ОСОБА_1 можуть бути відсутні у системі. Разом з тим, це не спростовує того факту, що обтяження не скасовано, незважаючи на повне виконання рішення суду, для виконання якого арешт був накладений.

В той час Печерським районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не повідомлено, чи перевірялися відомості, вказані у заяві ОСОБА_1 від 15 вересня 2020 року, у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, який є архівною складовою частиною Системи та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5 «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2003 року за № 388/7709, наказу Міністерства юстиції України від 28 квітня 2015 року № 614/5 «Про затвердження Тимчасового порядку автоматичного розподілу виконавчих документів між державними виконавцями і контролю строків виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2015 року за № 478/26923.

У відповідності частини першої статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

За частиною другою вказаної статті Кодексу, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, з огляду на викладене стягувачем та відсутність заперечень державної виконавчої служби, слід визнати те, що державним виконавцем при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, за умов чітко визначених законом заходів впливу на боржника, направлених на примусове виконання рішення, не вжито всіх заходів передбачених Законом України «Про виконавче провадження», направлених на виконання останнього.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 12, 32, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та про зобов`язання вчинити дії у межах справи № 2-1006/04 за позовом Комунального підприємства по утриманню та експлуатації житлового господарства «Липкижитлосервіс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відмову у знятті обтяження неправомірними.

Зобов`язати Печерський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти обтяження з 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , накладене державним виконавцем Баришевою Т. М. Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ постановою № АА 856731 від 12 жовтня 2004 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, з метою примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 березня 2004 року у справі № 2-1006/04 за позовом Комунального підприємства по утриманню та експлуатації житлового господарства «Липкижитлосервіс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя І. В. Литвинова