Справа № 303/7451/19
П О С Т А Н О В А
Іменем України

27 січня 2021 року м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т.Ю.,

суддів Мацунича М.В., Собослоя Г.Г.,

за участі секретарки судового засідання Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Мукачівський об`єднаний міський військовий комісаріат, Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 березня 2020 року, постановлену суддею Куцкіром Ю.Ю.,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, де заінтересована особа Мукачівський об`єднаний міський військовий комісаріат (далі ІНФОРМАЦІЯ_1 ), про встановлення факту отримання тілесних ушкоджень у 1982-1984 роках за певних обставин.

Заява обґрунтована тим, що у період з 18.12.1982 по 13.12.1984 під час проходження строкової військової служби та участі в бойових діях в Афганістані, отримав поранення (контузію). У зв`язку з цим, відповідно до рішення Закарпатської обласної контрольної МСЕК від 16.06.2015, йому встановлено третю групу інвалідності.

З метою оформлення на комісію Міністерства оборони України необхідних документів для одержання одноразової грошової допомоги /отримання якої передбачено ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі Порядок)/, він звернувся з цього приводу до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням комісії Міністерства оборони України від 08.07.2016, оформленого у вигляді протоколу № 52, документи було повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі пункту 11 Порядку через відсутність документа, який би свідчив про причину й обставини його поранення (контузії, травми, каліцтва). Рішенням цієї ж комісії від 16.08.2019, оформленого протоколом № 102, йому з тих же підстав відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги.

Посилався, що ним до заяви про виплату одноразової грошової допомоги додавався висновок спеціаліста № 113/15 від 25.02.2015 Мукачівського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи про обставини поранення під час проходження військової служби в Афганістані, який і слугував підставою для прийняття військово-лікарською комісією Західного регіону України рішення, оформленого у вигляді протоколу № 236 від 06.04.2015, про встановлення факту і причин його поранення, отриманих під час виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велися бойові дії.

Зауважував, що відсутність у нього документа, який би достеменно підтверджував про причини та обставини поранення, обмежує його гарантоване право на отримання одноразової грошової допомоги по факту настання інвалідності внаслідок отриманого поранення під час проходження строкової військової служби в Афганістані.

На його думку, іншого порядку і способу, як установлення цього факту в судовому порядку за правилами окремого провадження та за відсутності при цьому спору про право, немає.

За наведених обставин просив установити факт його проходження військової служби в Збройних Силах у період з 20.11.1982 по 13.12.1984, зокрема з 18.12.1982 по 13.12.1984 в Афганістані, де він брав участь у бойових діях у складі військової частини пп НОМЕР_1 ДРА та отримав поранення, яке не пов`язане із вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, та яке не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або ж навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.03.2020 провадження у цій справі закрито.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду, заявник ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій указував на порушення та неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, що призвели до постановлення судом незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому розгляду справи.

Посилаючись на ті ж самі доводи, що зазначені в його заяві, звертав увагу на протокол № 236 від 06.04.2015 військово-лікарської комісії Західного регіону України, яким уже встановлено факт і причину його поранення під час виконання обов`язків військової служби в Афганістані, де велись бойові дії. Отже, спір у цій частині є відсутнім, як і було зазначено судом, а факт одержання ним поранення та встановлення йому інвалідності вже підтверджені належними та допустимими доказами на підставі документів, які видані уповноваженими органами.

З урахуванням наведеного, просив оскаржену ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Водночас просив поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою судді Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_2 від 24.04.2020 ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.03.2020.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ІНФОРМАЦІЯ_3 та Мукачівського ОМВК Гришко К.В. просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити. Посилався, що заявником ОСОБА_1 не зазначено в чому саме полягає порушення судом норм матеріального та неправильне застосування норм процесуального права, не доведено факту порушення судом його прав та інтересів.

У судовому засіданні представник Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (перейменованого ІНФОРМАЦІЯ_3 ) Воротнюк Д.М. апеляційну скаргу не визнав, просив таку залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Апелянт ОСОБА_1 , представники ІНФОРМАЦІЯ_4 та Міністерства оборони України в судове засідання не з`явилися, хоча про дачу, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому їх неявка, відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення представника Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Воротнюка Д.М., перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Куцкіра Ю.Ю. від 20.11.2019 відкрито провадження у справі за цією заявою ОСОБА_3 .

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.12.2019 залучено до участі у даній справі, як заінтересовану особу ІНФОРМАЦІЯ_5 , а ухвалою цього ж суду від 20.02.2020 Міністерство оборони України.

Задовольняючи клопотання представника заінтересованої особи Міністерства оборони України про закриття провадження у справі та закриваючи провадження у цій справі, суд першої інстанції керувався тим, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини 1 статті 255 ЦПК України).

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки такого суд дійшов з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що предметом заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, є проходження заявником військової служби в Збройних Силах у період з 20.11.1982 по 13.12.1984, зокрема з 18.12.1982 по 13.12.1984 в Афганістані, де він брав участь у бойових діях у складі військової частини пп НОМЕР_1 ДРА та отримав поранення, яке не пов`язане із учиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, та яке не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або ж навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, порядок і підстави такого розгляду регулюються Главою 6 Розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд уважає, що не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів, зокрема, належності до інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання тощо. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому законом. Таке твердження узгоджується і з висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованого у постанові від 8 листопада 2019 року у справі № 161/853/19.

На переконання колегії суддів, у разі повернення документів на доопрацювання та (або) у зв`язку з відсутністю документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії), зокрема через те, що воно не пов`язане із учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, заявник ОСОБА_1 має право звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства із позовом про: 1) визнання неправомірними дій Міністерства оборони України щодо повернення на доопрацювання чи неправомірного рішення про відмову в задоволенні його заяви разом з доданими документами про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням йому IІI групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії; 2) скасування рішення Міністерства оборони України, оформленого відповідним протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, в частині повернення на доопрацювання документів чи відмови; 3) зобов`язання Міністерства оборони України розглянути заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби; 4) зобов`язання Міністерство оборони України прийняти відповідне рішення згідно з Порядком, що узгоджується і з постановою Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 19.12.2019 року /справа № 741/972/16/, постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15.07.2020 /справа № 753/14404-17-ц/.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своє ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, апеляційний суд констатує, що висновок суду першої інстанції є правильним. Заява про встановлення факту отримання ОСОБА_1 поранення при проходженні служби у військовій частині у складі радянських військ, направлених для надання військової допомоги у Республіці Афганістан, не може розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскаржувана ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає.
Доводи апеляційної скарги, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 5 лютого 2021 року.

Суддя-доповідачка

Судді