Номер провадження: 22-ц/813/6305/21
Номер справи місцевого суду: 509/3800/15-ц
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01.02.2021 року м.Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Колеснікова Г.Я.,

суддів Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

ознайомившись з апеляційною скаргою адвоката Сабліної Юлії Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 січня 2019 року про залишення позову без розгляду, постановлену під головуванням судді Кочко В.К.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п.5ч.1ст.257 ЦПК України (т.1 а.с.245).

У грудні 2020 року адвокат Сабліна Ю.С. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження.

Не заперечуючи ту обставину, що заява про залишення позову без розгляду була складена та підписана саме ОСОБА_1 , апелянт зазначила, що позивачка не подавала її до суду, оскільки вважала,що розгляд справи зупинений на підставі ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 квітня 2017 року, що про наявність оскаржуваної ухвали їй стало відомо лише у листопаді 2020 року (т.2 а.с.6-9).

Апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою не може бути відкрите з таких підстав.

Пунктом 5ч.1ст.257 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Виходячи із диспозитивності судового процесу, мотиви прийнятого заявником рішення про залишення позову без розгляду не мають значення для суду.

З матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

Як зазначалось вище, у серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки (т.1а.с.4-9).

Справа розглядалась судами неодноразово (т.1а.с.69-73,137-141,185-188).

Після скасування 12 жовтня 2016 року судом касаційної інстанції рішень Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 жовтня 2015 року та апеляційного суду Одеської області від 08 лютого 2016 року, 15 листопада 2016 року цивільна справа прийнята до провадження судді Кочка В.К.(т.1а.с.192).

У грудні 2016 року ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги щодо складу учасників судового процесу, визначивши відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третіми особами: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (т.1а.с.209-211).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 квітня 2017 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішення у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним та витребування її із чужого незаконного володіння (т.1а.с.226).

Ухвалою того ж суду від 18 грудня 2018 року провадження у справі поновлено та призначено розгляд справи на 24 січня 2019 року (т.1а.с.237).

21 січня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона зазначила про те, що:

-їй відомо про наступне засідання, яке призначене на 24 січня 2019 року,

-між сторонами врегульовано спір мирним шляхом,

а тому вона просила залишити її позовну заяву без розгляду (т.1а.с.242-243).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п.5ч.1ст.257 ЦПК України (т.1 а.с.245).

У той же день, 24 січня 2019 року, копія вказаної ухвали була надіслана на зазначену позивачкою адресу її проживання, яка повернулась до суду за спливом строку зберігання (т.2а.с.246,247-248).

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги про те, що позивачка до листопада 2020 року вважала, що розгляд справи зупинено, спростовано змістом наведеної вище її заяви про залишення позову без розгляду, яка містила посилання на те, що їй відомо про те, що чергове судове засідання призначено на 24 січня 2019 року, що спір між сторонами врегульовано мирним шляхом.

Крім того, незважаючи на те, що позивачка була ініціатором судового процесу, вважаючи, що її права були порушені, в подальшому вона свідомо нехтувала своїми процесуальними правами та обов`язками, та, якщо брати до уваги доводи апеляційної скарги, не цікавилась рухом справи з 20 квітня 2017 року до листопада 2020 року, тобто більше трьох років.

Відповідно до ч.2 ст.358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Звернувшись з апеляційною скаргою майже через два роки після постановлення оскаржуваної ухвали, позивачка та її представник не надали переконливих доказів на підтвердження обставин визначених пп.1,2 ч.2 ст.358 ЦПК України, що виключають можливість відмови у відкритті апеляційного провадження на підставі ч.2 ст.358 ЦПК України.

Апеляційний суд також зазначає, у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Враховуючи наведене процесуальна бездіяльність позивача не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

Враховуючи, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, а особа, яка її подала була повідомлена про розгляд справи, суд відмовляє у відкритті провадження в порядку ст. 358 ЦПК України.

Апеляційний суд також зазначає, що залишення позову без розгляду не позбавляє позивачку повторно звернутись до суду з аналогічним позовом.

Керуючись ст.358 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою адвоката Сабліної Юлії Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 січня 2019 року про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: