Справа № 445/437/20 Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М.В.
Провадження № 22-ц/811/2625/20 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

секретаря: Сеньків Х.І., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 13 серпня 2020 року у справі за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну порядку стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2020 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що судовим наказом Золочівського районного суду Львівської області від 05 червня 2019 року відповідача зобов`язано сплачувати на її користь аліменти на утримання їх спільної доньки ОСОБА_3 ,2015 р.н. в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 24 травня 2019 р. і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів вважає не достатнім для необхідного розвитку та виховання їх дитини.

Вказувала, що визначений судом розмір аліментів є не достатнім для необхідного розвитку та виховання їх дитини, відповідач працює, має стабільний дохід і має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі.

В зв"язку з цим вона просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 13 серпня 2020 року позовні вимоги задоволено.

Змінено розмір стягуваних аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 згідно судового наказу Золочівського районного суду Львівської області від 05.06.2019 року.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалено стягнення аліментів у зазначеному розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

Судовий наказ від 05.06.2019 року, виданий Золочівським районним судом Львівської області по справі № 445/937/19, відкликано та визнано таким, що не підлягає подальшому виконанню.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам закону. Звертає увагу на те, що при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи покращення їх здоров`я. Вважає, що позивачка фактично поставила питання про збільшення розміру аліментів. Стверджує, що позивачка, звертаючись до суду першої інстанції з даним позовом не надала жодних доків на підтвердження змін в розумінні ст. 192 СК України, які б дали можливість змінити розмір аліментів. Посилається на те, що право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, тому він частково визнав даний позов та готовий сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Просить рішення суду першої інстанції змінити в частині визначення розміру аліментів, зменшити розмір стягуваних аліментів з 1/4 частки усіх видів його доходів до 1/8 частки усіх видів його доходів. В решті рішення суду залишити без змін.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 274 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 28 січня 2021, є дата складення повного судового рішення - 08 лютого 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом та матеріалами справи встановлено, що з ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі. Під час перебування у шлюбі у них народилась дочка ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , 17 вересня 2015 року, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 6)

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 02 липня 2019 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( а.с 42)

Після розірвання шлюбу між сторонами донька ОСОБА_3 залишилась проживати з матір`ю ОСОБА_2 .

Як вбачається з судового наказу, виданого Золочівським районним судом 05 червня 2019 року, ОСОБА_1 зобов"язано сплачувати аліменти на користь стягувача - ОСОБА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із індексацією відповідно до закону, щомісяця, починаючи стягнення з 24 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 39)

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 СК України.

Такий принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини ґрунтується на нормах Конституції України, які проголошують, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст. 21), громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24).

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним.

На підставі ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої в Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до абз. 4 п. 23 Постанови № 3 Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст.191 ч.1 СК України, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено, що у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 грн, з 1 липня - із 1 липня - 1859 грн, з 1 грудня - із 1 грудня - 1921 грн.

З урахуванням встановлених обставин справи, передбачених ст. 182 СК України, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на щомісячне утримання їхньої дитини є недостатнім для всебічного розвитку дитини, одержувачем аліментів заявлено позов про зміну способу стягнення аліментів, відповідач є молодою особою працездатного віку, фізично здоровий, працює та має стабільний заробіток; за таких обставин суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми у розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що на його утриманні перебуває мати не заслуговують на увагу, оскільки з представленої довідки про доходи № 447412, виданої Золочівським ОУПФУ в Львівській області, вбачається, що ОСОБА_6 отримує пенсію по інвалідності.

Доводи апеляційної скарги щодо перебування на його утриманні ще однієї дитини - ОСОБА_7 , на утримання якого згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від 10 листопада 2016 року він сплачує аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не спростовують висновків суду першої інстанції та не звільняють ОСОБА_1 від обов`язку забезпечувати дочку ОСОБА_3 , 2015 р.н.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 13 серпня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2021 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.