Провадження № 2/537/129/2021
Справа № 537/3095/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2021 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Яворській А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. 00 коп. щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 30 грудня 2017 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області за актовим записом №1747. Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 липня 2017 року шлюб було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим рішенням від 15 липня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Позивач зазначає, що дитина проживає разом із нею, а відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Згідно змісту позову, відповідач працевлаштований неофіційно, інших утриманців не має. За таких обставин, на думку позивача ОСОБА_1 , відповідач може сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. 00 коп. щомісяця на утримання дитини, у зв`язку із чим і звернулась до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, із врахуванням обставини сезонності його роботи, у зв`язку із чим він має непостійний дохід, просив суд визначити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 2 000 грн. 00 коп. Одночасно відповідач вказав, що з серпня 2020 року він перераховував аліменти на користь позивача на утримання дитини близько 2 000 2 500 грн. щомісячно, та вказану обставину позивач не заперечувала.

Вислухавши думку позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 , вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували в зареєстрованому 30 грудня 2017 року у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавської області за актовим записом №1747 шлюбі, який було розірвано рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 15 липня 2019 року по справі №537/2903/19.

Сторони від шлюбу мають малолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видано 16 травня 2018 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області.

В судовому засіданні встановлено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою за №30192 від 18 вересня 2019 року, та Витягом з Єдиного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №5316-1.

Частиною 2 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу).

Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто, статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено принцип рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини.

Як встановлено в судовому засіданні, в порядку статті 187 Сімейного кодексу України, ОСОБА_2 аліменти не виплачує.

Угоди про добровільну сплату аліментів згідно статті 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено.

Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей.

Чинне законодавство, а саме Сімейний кодекс України, надає одержувачу аліментів право вибору способу стягнення аліментів у частці від заробітку платника аліментів або у твердій грошовій сумі.

Згідно частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених вище норм права, будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині на її утримання аліменти не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні наявності такого обов`язку. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Враховуючи встановлені обставини справи, оскільки дитина сторін проживає разом з матір`ю, а відповідач ОСОБА_2 є батьком дитини та на нього покладено однаковий з позивачем ОСОБА_1 обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

З роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15 травня 2006 року, а саме в пункті 17, встановлено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_3 перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою трирічного віку, та згідно змісту Довідки, виданої 04 листопада 2020 року Центром по нарахуванню здійсненню соціальних виплат у Полтавській області за вих.№2521, позивач ОСОБА_1 знаходиться на обліку Автозаводського УСЗН та отримує щомісячну одноразову допомогу при народження дитини в розмірі 860 грн. 00 коп. щомісячно.

Позивачем на підтвердження понесення витрат на утримання дитини та в обґрунтування необхідності сплати аліментів в заявленому нею розмірі суду надано: довідку від 04 листопада 2020 року, видану «Дитячий центр щастя», згідно якої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідувала даний навчальний заклад у вересні 2020 року, за що матір`ю дитини ОСОБА_1 була сплачена сума в розмірі 300 грн. 00 коп. як плата за послуги; довідку, видану 04 листопада 2020 року ФОП ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідувала заняття 10 вересня 2020 року і 16 вересня 2020 року в дитячому клубі Baby Star, загальна сума витрачених коштів склала 220 грн. 00 коп.; квитанцію серії ААІ №548101, видану 22 вересня 2020 року ФОП ОСОБА_5 , згідно якої оплата за денний догляд за дитиною склала 100 грн. 00 коп.; копію квитанції №115 від 17 жовтня 2020 року на суму 1 140 грн. 00 коп., сплачені на оплату здійснення лабораторних аналізів та відповідний акт здачі прийняття робіт №ОУ-0000043; квитанцію від 05 серпня 2020 року на суму 940 грн. 00 коп.; квитанцію на суму 1 300 грн. 00 коп.

В обґрунтування необхідності несення матеріальних витрат у зв`язку зі станом здоров`я дитини позивачем суду надано: довідку №033446, видану КНМП «Кременчуцька міська дитяча лікарня»; консультативний висновок від 08 вересня 2020 року; довідку від 29 жовтня 2020 року про те, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіла з 19 жовтня 2020 року по 29 жовтня 2020 року з діагнозом: ОРВІ, г. ринофарингіт; довідку від 04 листопада 2020 року, видану ПП «Медіасервіс», за змістом якої дитина ОСОБА_3 .. ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує оперативного лікування; епікриз №090031 від 14 листопада 2020 року.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь дитини ОСОБА_3 , суд приймає до уваги положення частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Верховною радою України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Також суд приймає до уваги положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-III від 24 квітня 2001 року, відповідно до якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити про відсутність в даному спорі заяв сторін про визначення розміру аліментів на утримання дитини у частці від доходу батька, та з урахуванням положень статті 184 Сімейного кодексу України, за змістом якої спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, суд визначає розмір стягуваних аліментів у твердій грошовій сумі.

Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 березня 2020 року по справі № 759/10277/18.

Суд вважає, що наданими суду позивачем ОСОБА_1 доказами не обґрунтовано заявлену нею до стягнення суму аліментів на утримання дитини в розмірі 3 000 грн. 00 коп. та одночасно враховує позицію відповідача, який визнав позовні вимоги в сумі 2 000 грн. 00 коп., оскільки він має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі щомісячно, а також суд приймає до уваги визнану позивачем обставину сплати відповідачем ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини в розмірі 2 000 2 500 грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з серпня 2020 року.

У зв`язку із викладеним вище, враховуючи встановлені обставини справи та обсяг і зміст наданих учасниками справи доказів, керуючись принципом рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, передбачений статтею 180 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів в розмірі 2 000 грн. 00 коп., у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстрацій номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 07 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 08 лютого 2021 року.

Суддя : Д.О. Зоріна