Справа № 140/2675/18
Провадження № 22-ц/801/195/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С. М.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 рокуСправа № 140/2675/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Куленко О.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Приватне сільськогосподарське підприємство «Агромрія»,

розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Агромрія» про припинення договору оренди землі та повернення земельної ділянки за апеляційною скаргою приватного сільськогосподарського підприємства «Агромрія» на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 02 жовтня 2020 року, ухваленого місцевим судом під головуванням судді Науменка С.М., дата складення повного тексту рішення невідома,

встановив:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до приватного сільськогосподарського підприємства «Агромрія» про припинення договору оренди землі та повернення земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 вересня 2016 року, йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,4793 га , що розташована на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, яка належала його батькові ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №114170, виданого 10 березня 2003 року Немирівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Немирівської районної державної адміністрації № 42 від 20 лютого 2004 року і надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 33. Кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0010.

27 серпня 2008 року між його батьком ОСОБА_2 та ПСП «Агромрія» в особі голови ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі № 303 строком на 10 років, який зареєстрований 09 грудня 2011 року за №.08022. Згідно даного договору батько передав в оренду ПСП «Агромрія» земельну ділянку загальною площею 3,4793 га, яка розташована на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області.

При звернені позивача до директора ПСП «Агромрія», ОСОБА_1 повідомив відповідача що в зв`язку із закінченням строку дії договору оренди землі він має намір самостійно обробляти земельну ділянку і не має наміру продовжувати строк дії договору оренди, на що одержав відповідь, що термін дії договору оренди закінчується 09 грудня 2021 року, у зв`язку із реєстрацією останнього 09 грудня 2011 року.

Однак він вважає, що строк договору оренди закінчується саме 27 серпня 2018 року, орендар не повідомив його, у встановлений законом або договором строк про свої наміри на продовження договору оренди, додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення не укладена, відмова в її укладенні в суді не оскаржена, тому передбачені законом підстави для користування відповідачем його земельною ділянкою відсутні.

Враховуючи викладене позивач просив визнати припиненим договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер №:02:002:0010, укладений 27 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та ПСП «Агромрія» в особі голови Бевза Ігоря Михайловича, в зв`язку із закінченням строку дії договору 27 серпня 2018 року та зобов`язати ПСП «Агромрія» повернути позивачу належну йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 вересня 2016 року земельну ділянку площею, 3,4793 га, кадастровий номер №:02:002:0010, що знаходиться на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 02 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Агромрія» про припинення договору оренди землі та повернення земельної ділянки задоволено.

Визнано припиненим договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер № :02:002:0010, укладений 27 серпня 2008 року між його батьком ОСОБА_2 та ПСП «Агромрія» в особі голови ОСОБА_3 в зв`язку із закінченням строку дії договору 27 серпня 2018 року.

Зобов`язано ПСП «Агромрія» повернути ОСОБА_1 належну йому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 вересня 2016 року земельну ділянку площею 3,4793 га, кадастровий номер :02:002:0010, що знаходиться на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області.

Стягнуто з приватного сільськогосподарського підприємства «Агромрія» на користь ОСОБА_1 сплачені кошти судового збору в сумі 1409,60 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду приватне сільськогосподарське підприємство «Агромрія» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на переконання відповідача суд першої інстанції помилково пов`язав дату укладення договору оренди 27 серпня 2008 року з початком відліку строку його дії, оскільки відлік такого строку настає з моменту державної реєстрації вказаного договору, тобто з 09 грудня 2011 року. Відтак, заявник вважає, що строк дії оскаржуваного договору закінчується 09 грудня 2021 року. Разом з тим зазначає, що суд попередньої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення, в частині права позивача на одностороннє розірвання договору оренди, послався на пункти вказаного договору від 27 серпня 2018 року, які відсутні в останньому. Крім того звертає увагу, що позивачем при звернені до суду заявлено вимогу про визнання договору оренди припиненим з підстав закінчення строку його дії, яка не узгоджується із можливими способами захисту порушеного права.

29 грудня 2020 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечив аргументи приватного сільськогосподарського підприємства «Агромрія» викладені в апеляційній скарзі вказавши, що суд попередньої інстанції ухвалив вірне рішення про повернення йому земельної ділянки.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення викладені у відзиві на апеляційну скаргу, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Апеляційним судом достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 вересня 2016 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,4793 га , що розташована на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, яка належала його батькові ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №114170, виданого 10 березня 2003 року Немирівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Немирівської районної державної адміністрації № 42 від 20 лютого 2004 року і надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 33. Кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0010 (а.с. 19).

27 серпня 2008 року між його батьком ОСОБА_2 та ПСП «Агромрія» в особі голови Бевз Ігоря Михайловича був укладений договір оренди землі № 303 строком на 10 років, який зареєстрований 09 грудня 2011 року за №08022 та згідно якого, ОСОБА_2 передав в оренду ПСП «Агромрія» земельну ділянку загальною площею 3,4793 га, яка розташована на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області (а.с. 17).

При зверненні позивача до керівництва ПСП «Агромрія» з питанням повернення земельної ділянки, йому було повідомлено про те, що земельна ділянка не підлягає поверненню, у зв`язку із тим, що реєстрація договору була проведена 09 грудня 2011 року, а тому термін дії договору оренди закінчується 09 грудня 2021 року.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, дотрималися письмової форми договору та підписали його, він вважається укладеним. Із системного аналізу ЦК України можна зробити висновок, що вказане правило визначення моменту укладення договору стосується лише договорів, які повинні бути укладені у простій письмовій формі.

Водночас, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

За змістом статей 18, 20 цього Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (стаття 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із частиною третьою статті 3 вказаного Закону права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Зокрема, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (згідно із частиною першою статті 125 ЗК України). Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону (частина п`ята статті 126 ЗК України).

Строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постановах: від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16, від 07 червня 2017 року у справі № 6-872цс17, від 13 червня 2016 року у справі № 6-643цс16.

Отже, для визначення початку перебігу та закінчення строку дії договору має значення не момент його підписання, а момент вчинення реєстраційних дій, тобто внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень як єдиної державної інформаційної системи, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обтяження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об`єктів нерухомого майна, з якими закон пов`язує набрання чинності договору, а саме можливість реалізації сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків.

Відповідно до частини третьої статті 640 ЦК України, у редакції, яка була чинною як на час укладення договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_2 та ПСП «Агромрія» визначено момент, коли договір, який підлягав державній реєстрації, є укладеним, а саме: договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації.

Оскільки моменти укладення договору та набрання ним чинності збігаються (частина друга статті 631 ЦК України), то моментом укладення договору оренди земельної ділянки на час дії зазначеної редакції частини третьої статті 640 ЦК України є саме його державна реєстрація, якщо сторони договору не передбачили у договорі інше, відповідно до частини третьої статті 631 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 332/1178/17 (провадження № 14-338цс19).

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 43 договору оренди землі від 27 серпня 2008 року встановлено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Отже, момент укладення договору, а відтак і початок перебігу строку його дії сторони визначили та пов`язали з моментом державної реєстрації договору.

Інших строків чи термінів початку перебігу чи закінчення дії договору його текст не містить.

З договору оренди вбачається, що 09 грудня 2011 року здійснено його державну реєстрацію.

Пунктом 8 оскаржуваного договору визначено, що договір укладено на 10 років.

Таким чином, суд попередньої інстанції помилково прийшов до висновку про закінчення строку дії договору оренди землі 27 серпня 2018 року, оскільки відлік такого строку настає з моменту державної реєстрації вказаного договору, тобто з 09 грудня 2011 року та відповідно закінчується 09 грудня 2021 року.

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що суд попередньої інстанції прийшов до помилкового висновку про припинення договору оренди землі від 27 серпня 2008 року, з огляду на наступне.

Стаття 31 Закону № 161-XIV регулює питання припинення договору оренди землі, а саме договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Проте, відповідно до п. 39 договору оренди землі від 27 серпня 2008 року, встановлено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Відтак, зазначений висновок суду про те, що відповідно до п. 11.4 договору оренди землі від 27 серпня 2008 року, передбачено розірвання останнього в односторонньому порядку не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки вказаний п. 11.4 в оскаржуваному договорі відсутній та суперечить домовленостям, які були узгоджені між сторонами та викладені, зокрема в п. 39 договору оренди землі при його укладені.

Інші обставини, які б свідчили про наявність підстав для дострокового припинення договору оренди земельної ділянки відповідно до статті 31 Закону № 161-XIV, або умов договору відсутні.

Також не підлягають до задоволення позовні вимоги про зобов`язання ПСП «Агромрія» повернути позивачу належну йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 вересня 2016 року земельну ділянку площею, 3,4793 га, кадастровий номер №:02:002:0010, що знаходиться на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, оскільки відмова в задоволенні позовної вимоги про припинення договору оренди землі залежить в причинно наслідковому зв`язку із вимогою про її витребування у відповідача, який користується нею на законних підставах.

Отже, враховуючи викладене та обставини на які посилається приватне сільськогосподарське підприємств «Агромрія» в апеляційній скарзі як на підставу перегляду судового рішення в частині порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права знайшли своє підтвердження.

Неправильне застосування судом першої інстанції зазначених норм матеріального та процесуального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення справи, а це відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення, ухваленого у цій справі, та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Агромрія» про припинення договору оренди землі та повернення земельної ділянки.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Агромрія» задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 02 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Агромрія» про припинення договору оренди землі та повернення земельної ділянки відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.Ю. Береговий

Судді: О.С. Панасюк

Т.М. Шемета