Провадження №2/522/3176/21
03 грудня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання - Лисенко А.О.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Одеський міський відділ ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання батьківства та внесення відомостей до актового запису про народження дитини,
Із урахуванням вищевикладеного позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.
За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду м.Одеси Домусчі Л.В. та ухвалою суду від 26.10.2020 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на 30.11.2020 року.
Розгляд справи 30.11.2020 року був відкладений на 25.01.2021 року у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.
У підготовче засідання 25.01.2021 року сторони не з`явились, розгляд справи відкладено на 22.03.2021 року.
На виконання вимог ухвали суду від 28.01.2021 року до суду 16.03.2021 року було надано копію відповідного актового запису (а.с.44-45).
У підготовче засідання призначене на 22.03.2021 року сторони не з`явилися, представник ОСОБА_1 адвокат Стороженко О.П. надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за відсутністю сторони позивача. Також просила закрити підготовче засідання та призначити її до розгляду по суті.
Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
Ухвалою суду від 23.03.2021 року по справі було закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 26.05.2021 року.
У судове засідання призначене на 26.05.2021 року з`явився позивач та представник позивача. Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надав пояснення, відповідно до яких повідомив суд, що відповідачка ОСОБА_2 покинула їх спільних дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час діти проживають разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 та він за ними доглядає та повністю забезпечує, займається їх вихованням, їх мати навіть не знає де вона, і вона не піклується ними.
У судовому засіданні, яке відбулося 26.05.2021 р. судом протокольною ухвалою було залучено Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як третю особу без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.
У судове засідання, призначене 24.11.2021 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Стороженко О.П. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягала. Також у матеріалах справи наявні заяви від представників третіх осіб, згідно яких просили справу розглядати за їх відсутності.
Відповідачка повторно не з`явилася до судового засідання, про дату, час і місце проведення якого повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.
Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Частиною 3 та частиною 4 ст. 130 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
У відповідності до ч.1,3 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складення судового рішення є 03.12.2021 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши пояснення позивача, представника, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матір`ю дитини зазначено ОСОБА_2 , громадянку України, а відомості щодо батька вказані за заявою матері згідно положень ст. 135 СК України та зазначено ОСОБА_6 .
Крім того суду також надано і Акт обстеження умов проживання від 12.10.2021р. позивача гол спеціалістом ДНЗ ССД ОМР ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_1 за договором оренди, з якого вбачається, що позивач проживає разом з дітьми в 3-кімнатній квартирі , для дитина виділена окрема кімната та є всі зручності, батько приділяє значну увагу здоров`ю дітей та їх розвитку.
Суду також надано характеристику на ОСОБА_3 , учня 2-Г класу Одеської загальноосвітньої школи №62 1-ІІІ ступеню ОМР (а.с.54), з якої вбачається, що вступив у 1-й клас в 2019р., у хлопчика низький рівень розвитку інтелекту,, мова недостатньо розвинута,, за характером спокійний, доброзичливий,врівноважений. З задоволенням бере участь у громадських справах класу
Також надано характеристику на ОСОБА_3 директором Одеської ЗОШ №80 м.Одеси , з якої вбачається, що дитина швидко запам`ятовує навчальний матеріал, надає перевагу математиці, має широкий кругозір, любить читати, завжди уважний, активний, має багато друзів., виховується в неповній сім`ї, проживає разом з батьком та сестрою, де атмосфера доброзичлива, батько приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина. (а.с.53).
Вирішуючи спір суд виходить із наступного.
Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
За змістом ст. 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122 (визначення походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою) та ст. 125 (визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою) цього Кодексу.
Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтею 125 СК України.
Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Відповідно до частин першої та другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статі 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Приймаючи до уваги, що батьківство це факт походження дитини від певного чоловіка (батька) і в спірних правовідносинах є природнім, а не юридичним (на відміну від усиновлення), а тому виникає відносно дитини з моменту її народження, а судове рішення лише підтверджує даний факт для його юридичного оформлення.
Предметом доказування у справах щодо батьківства та материнства є відсутність та/або наявність кровного споріднення між особою і дитиною.
Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 р. спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.
Рішення суду щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи судами, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Зважаючи на те, що стороною позивача, окрім висновку результату аналізу ДНК за № 27592 від 31.08.2020 року, відповідно до якого ймовірність батьківства ОСОБА_1 по відношенню до дитини ОСОБА_3 становить 99, 999999%, було надано інші докази (спільні фото з дитиною) в підтвердження його вимог щодо батьківства відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог ОСОБА_1 , що є підставою для їх задоволення.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до правил, передбачених ст.ст.121, 122, 129 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ч.4 ст.128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи пояснення сторін, враховуючи, що викладені обставини представником відповідача не спростовано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, доведеними належними доказами, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що судом встановлено факт батьківства, то такі обставини дають право на визначення даних про батька дитини із врахуванням цього.

Стаття 1 Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану» визначає, що акти громадянського стану - це засвідчені державою факти народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміни прізвища, імені, по батькові. Вони є юридичними фактами, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення відповідних прав та обов`язків. Акти громадянського стану підлягають обов`язковій реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану» про кожний факт реєстрації акту громадянського стану органами реєстрації актів громадянського стану видаються відповідні свідоцтва про народження, смерть, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміну прізвища, імені та по батькові на бланках суворої звітності, виготовлених за єдиними зразками.

Відповідно до п.п.2.13.1 п.2.13 Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4 Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Отже, аналізуючи положення законодавства, суд вбачає, що рішення суду є підставою для внесення відповідних змін до актового запису народження дитини.

Із врахуванням вищевикладеного суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню як законний та обґрунтований, у зв`язку з чим суд постановляє рішення щодо його задоволення.

Керуючись ст. ст. 121-122, 126, 128, 134-136, 138, 147 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 43-44, 49, 64, 76-83, 89, 90, 95, 223, ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) (, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 30-Б), орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради (, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Корольова, буд.9), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, - задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису № 11274 від 17 грудня 2012 р., здійсненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, а саме в графи: «відомості про дитину», змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_5 », всі інші відомості про дитину залишити без змін; «відомості про батька», виключивши відомості про батька дитини « ОСОБА_6 », записавши « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 03.12.2021 року.

Суддя: Домусчі Л. В.