Справа № 524/6224/20
Провадження №2/524/520/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого - судді Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання Яковлєвій К.В.,
за участю позивача ОСОБА_1 , відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення,
До суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення. .
В обґрунтування позову зазначено, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .
За вказаною вище адресою зареєстровано її місце проживання.
За усною у домовленістю у квартирі проживає її син ОСОБА_2 та без її згоди, проживає ОСОБА_3 .
У квартирі наявні її особисті речі та предмети побуту, натомість з березня 2020 року позбавлена можливості, володіти нерухомістю.
Позивач просить суд задовольнити позов та висилити відповідачів із квартири АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просить позов задовольнити у повному обсязі. .
Відповідач ОСОБА_2 пояснив, що з дозволу матері проживає у спірному помешканні. Має у приватній власності житло.
Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечує. Зазначає, що у спірному житлі не мешкає, її місце проживання зареєстровано у
АДРЕСА_2 , вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .
У квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 .
Зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 АДРЕСА_3 .
Судом отримана інформація щодо належності ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2
Допитані у судовому засіданні свідки свідчили суду:
-свідок ОСОБА_4 , пояснила, що мешкає у будинку АДРЕСА_4 у квартирі на п`ятому поверсі. Стверджувала суду, що останні 4 роки у квартирі ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкають син ОСОБА_1 - ОСОБА_5 разом із співмешканкою ОСОБА_6 .
-свідок ОСОБА_7 пояснила, що останні 11 років працює консьєржем у будинку АДРЕСА_4 . Режим праці з 8 годинку ранку до 18 години ввечері. Підтвердила суду факт проживання у квартирі АДРЕСА_1 мешкають ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . ОСОБА_3 відмовилася отримувати судову кореспонденцію, зазначивши, що вона у квартирі 57 не мешкає.
-свідок ОСОБА_10 показав, що останні 3 місяці мешкає за іншою адресою До цього, 10 років мешкав у квартирі АДРЕСА_5 . Стверджує, шо у квартирі АДРЕСА_1 останній час мешкають відповідачі у справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Став свідком, як у травні 2020 року син ОСОБА_1 ОСОБА_5 не пустив її до помешкання з застосуванням сили з приводу чого стався між ним конфлікт.
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі рішення суду.
Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до закону № 175/97-ЕР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплено право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
У відповідності до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
При цьому, згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.
Суд, аналізуючи отримані докази та вказані норми законодавчих актів, приходить до висновку, що у відповідачів відсутні правові підстави для проживання у спірному помешканні.
При цьому, суд враховує, що відповідачі, продовжуючи бути зареєстрованими та мати у власності власне житло для спільного проживання, фактично чинять перешкоди власнику цього приміщення у володінні майном.
За таких обставин, враховуючи, що права власника порушені, а власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав власника житлового приміщення, в даному випадку шляхом виселення відповідачів.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦП України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, ухвалюючи рішення, суд присуджує стягнути із відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840, 80 грн. з кожного, які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду.
Керуючись ст. 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_9 про виселення - задовольнити.
Виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з квартири АДРЕСА_1 .
Виселити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з квартири АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у повернення сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 у повернення сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Предоляк