Справа № 203/3192/21
Провадження № 2-н/0203/142/2021
УХВАЛА

23 вересня 2021 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2021 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» надійшла заява про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2021 року заяву передано головуючому судді Ханієвій Ф.М.

Суд, вирішуючи питання про видачу судового наказу, виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 4, 5 ст. 165 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. У разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

13 серпня 2021 року на виконання ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання осіб, у відповідь на який надійшла інформація з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС щодо місця проживання боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно даних реєстру територіальної громади та картотеки з питань реєстрації місця проживання осіб, відомості щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні.

Крім цього, пунктами 3, 4 ч. 3 ст. 165 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В заяві заявник зазначає, що боржник споживав електричну енергію, за адресою: АДРЕСА_1 , тому він приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Проте з доданих документів не видно, що саме ОСОБА_1 є споживачем електричних послуг за даною адресою. Заявником не надано документів, з яких взагалі можливо встановити на кого оформлено особовий рахунок за даною адресою, за якою просять стягнути заборгованість.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу на підставі ч. 9 ст. 165 ЦПК України та за відсутності доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 163, 165, 258 - 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва