Справа № 329/382/19
Провадження № 8/329/1/2021
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами

29 січня 2021 року смт Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Богослова А.В.,

за участі секретаря судового засідання Кіріченко Н.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Чернігівка заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 звернувся до Чернігівського районного суду Запорізької області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 13 лютого 2020 року у цивільній справі №329/382/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 400277,20 грн. завдану внаслідок знищення її майна пожежею, в іншій частині позовних вимог відмовлено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4386,97 грн., та додаткового рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 02 березня 2020 року у цивільній справі № 329/382/19, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на проведення експертиз у розмірі 12012 грн. Постановою Запорізького апеляційного суду від 24 червня 2020 року рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 13 лютого 2020 року та додаткове рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 02 березня 2020 року, залишено без змін. Постановою Верховного суду від 23 вересня 2020 року рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 13 лютого 2020 року, додаткове рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 02 березня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 24 червня 2020 року змінено, визначено суму майнової шкоди, завданої внаслідок знищення майна пожежею, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , у розмірі 245021 грн., розмір витрат по сплаті судового збору - у розмірі 2450,20 грн., а розмір витрат на проведення експертного дослідження № 658 від 20 лютого 2019 року - у розмірі 4290 грн.

В обґрунтування заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, представник відповідача вказує, що ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд брав до уваги висновок спеціаліста з причин пожежі інженера відділення дослідження пожеж МНС Науково-дослідної установи «Державний науково-дослідний інститут гірничорятувальної справи пожежної безпеки і громадського захисту «Респіратор», який став основним доказом причини завданої матеріальної шкоди позивачу. Між тим, 11 грудня 2020 року ОСОБА_2 стало відомо, що Науково-дослідна установа «Державний науково-дослідний інститут гірничорятувальної справи пожежної безпеки і громадського захисту «Респіратор» не є суб`єктом судово-експертної діяльності у розумінні статті 7 Закону України «Про судову експертизу» та не належить до сфери управління Міністерства юстиції України. Також, за даними державного Реєстру атестованих судових експертів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в зазначеному Реєстрі не значаться. На думку, представника відповідача взяття за основу висновку спеціаліста з причин пожежі для доказування причинно-наслідкового зв`язку між причиною пожежі і наслідками є необґрунтованим. Натомість в матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази вини ОСОБА_2 у протиправній бездіяльності, внаслідок якої позивачу було завдано шкоди. Зазначені обставини є нововиявленими обставинами, а отже і доказом відсутності вини ОСОБА_2 у протиправній бездіяльності внаслідок якої позивачу було завдано шкоди.

З вищенаведених підстав представник відповідача просить заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задовольнити, скасувати рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2020 року та додаткове рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 02 березня 2020 року, ухвалити нове рішення у справі № 329/382/19, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи №329/382/19, суд доходить наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані незабезпеченням пожежної безпеки в торгівельному павільйоні ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулася пожежа, якою було завдано майнову (матеріальну) шкоду майну ОСОБА_1 .

Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 13 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 400277,20 грн. завдану внаслідок знищення її майна пожежею, в іншій частині позовних вимог відмовлено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4386,97 грн. Також додатковим рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 02 березня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на проведення експертиз у розмірі 12012 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 24 червня 2020 року рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 13 лютого 2020 року та додаткове рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 02 березня 2020 року, залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 23 вересня 2020 року рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 13 лютого 2020 року, додаткове рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 02 березня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 24 червня 2020 року змінено, визначено суму майнової шкоди, завданої внаслідок знищення майна пожежею, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , у розмірі 245021 грн., розмір витрат по сплаті судового збору - у розмірі 2450,20 грн., а розмір витрат на проведення експертного дослідження № 658 від 20 лютого 2019 року - у розмірі 4290 грн.

Порядок перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами урегульовано статтею 423 ЦПК України, відповідно до якої рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі "Желтяков проти України" ("Zheltyakov v. Ukraine", заява № 4994/04, § 42-43)).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Тобто, нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Із пунктів 27, 28 рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі № 69529/01 "Правєдная проти Росії" (Pravednaya v. Russia) та пункту 46 рішення Європейського Суду з прав людини від 06 грудня 2005 року у справі № 19960/04 "Попов проти Молдови" (Popov v. Moldova) вбачається, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду справи.

Представник відповідача посилається як на нововиявлені обставини згідно з п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, виявлену ним обставину, що Науково-дослідна установа «Державний науково-дослідний інститут гірничорятувальної справи пожежної безпеки і громадського захисту «Респіратор» не є суб`єктом судово-експертної діяльності у розумінні статті 7 Закону України «Про судову експертизу» та не належить до сфери управління Міністерства юстиції України. Також, за даними державного Реєстру атестованих судових експертів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в зазначеному Реєстрі не значаться, в підтвердження чого заявником надано лист Міністерства Юстиції України № 1037/ПІ-К-4447/6.3 від 02.12.2020.

Заявник ОСОБА_2 в даному випадку надавши лист Міністерства Юстиції України № 1037/ПІ-К-4447/6.3 від 02.12.2020 намагається по- іншому оцінити доказ- звіт № 02/19-09 про проведення дослідження зміни властивостей матеріалів внаслідок внутрішнього чи зовнішнього теплового впливу, виданого (на мові оригіналу) Государственным научно-исследовательским институтом горноспасательного дела, пожарной безопасности и гражданской защиты Респиратор Министерства по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий Донецкой Народной Республики. В своїй заяві ОСОБА_2 посилається на те, що під час розгляду справи не було встановлено, що вищезазначена установа не є експертною установою в розумінні Закону України «Про судову експертизу», а особи, які склали цей документ не є судовими експертами, які включені до Реєстру Міністерства юстиції України.

Однак під час розгляду справи судом надавалася оцінка цьому доказу і було встановлено, що він виданий установою, яка фактично діє на території м.Хрестівка (Кіровське) Донецької області ( наразі тимчасово непідконтрольна Україні територія) та виконує функції органів пожежної безпеки, відповідно така установа не могла здійснювати свою діяльність за Законом України «Про судову експертизу». Саме виходячи з цих підстав судом були застосовані правила «Намібійських винятків» при оцінці такого доказу.

Більше того, суд зауважує, що згідно ч.ч.1,2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Під час розгляду справи судом оцінювався звіт № 02/19-09 про проведення дослідження зміни властивостей матеріалів внаслідок внутрішнього чи зовнішнього теплового впливу саме як письмовий доказ( п.1 ч.2 ст.76 ЦПК України), а не висновок експерта (п.2 ч.2 ст.76 ЦПК України), оскільки навіть з назви цього документа «звіт» (на мові оригіналу «отчет») випливало, що він не є висновком експерта.

Аналогічно був оцінений судом і технічний висновок з причини пожежі (на мові оригіналу) Испытательной пожарной лаборатории Министерства по делам гражданской защиты, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий Донецкой Народной Республики від 13.01.2019

Обставини, на які посилається представник заявника, звертаючись із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не є нововиявленими обставинами, оскільки вони не спростовують факти, які було покладено в основу рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 13 лютого 2020 року у справі № 329/382/19, тобто не є істотними для вирішення справи в цілому.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що представником відповідача не доведено існування істотних для справи обставин, що не були встановлені судом на час розгляду справи, зміст заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами та додані до неї документи свідчать лише про спробу перецінити раніше оцінені докази, а тому підстав для її задоволення не вбачається.

Також, суд не знаходить підстав і для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами додаткового рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 02 березня 2020 року, оскільки додаткове рішення не може змінювати суті основного рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 260-261, 423, 429 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 13 лютого 2020 року, додаткове рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 02 березня 2020 року в цій справі-в силі.

Повний текст ухвали складений 01 лютого 2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Чернігівський районний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя А.В.Богослов