Справа № 629/5769/21
Номер провадження 2/629/1563/21
03.12.2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого-судді Жмуд Н.М., за участю секретаря судових засідань Торенко Ю.П., розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з (повідомленням) викликом сторін в залі суду в місті Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі перебувала у цивільному шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила дитину ОСОБА_3 , батьком якого є відповідач по справі. Дитина перебуває на її повному утриманні, відповідач ухиляється добровільно надавати допомогу на утримання сина. Відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я, тому може сплачувати аліменти на утримання дитини. В зв`язку з викладеним, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала, пояснила, що матеріальну допомогу на утримання дитини їй особисто, відповідач не надає, хоча не заперечувала, що батько піклується про дитину, займається його вихованням, купує речі для дитини, сплачує за дитячий садочок і несе всі витрати по лікуванню дитини. Вказала, що дитина проживає як з батьком так і з нею. Останні 6 місяців дитина проживала з відповідачем. Також зазначила, що коли їй необхідно було їхати на роботу, то вона дзвонила матері відповідача і просила, щоб вони забрали дитину до себе, а коли поверталася - дитину забирала. Це могло бути і на місяць і на два і на три. На даний час, з 29 листопада 2021 року, дитина перебуває з нею. Однак, скільки дитина буде знею, вона не знає, так як їй можуть зателефонувати про необхідність їхати на рооту, без офіційного оформлення, і вона поїде, а дитина буде з відповідачем по справі. Також вказала, що обставини, які нею вказані в позові, про те, що дитина знаходиться на її повному утриманні і матеріальному забезпеченні, а також те, що живе з нею постійно, не відповідають дійсності, оскільки, позов нею подано до суду у зв"язку з неприязними стосунками, що склалися між нею та відповідачем після розірвання шлюбу.
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення. Пояснив, що протягом останніх шести місяців дитина проживає разом з ним та його матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Дитина знаходиться на його повному утриманні, він купує продукти харчування, одяг, сплачує витрати на лікування дитини, витрати за дитячий садок. Позивач вихованням сина не займається, веде аморальний спосіб життя. Він неодноразово в усній формі звертався до опікунської ради з приводу неналежного виконання матір`ю дитини своїх обов`язків по утриманню та вихованні дитини. Вказав, що дитина відвідує дитячий садочок Калинка №10, витрати по оплаті за дитячий садочок несе саме він. Також пояснив, що після того як вони з позивачем припинили спільно проживати, гроші на утримання дитини позивачці не давав, але купував дитині продукти харчування та речі, турбувався і турбуєится про дитину, його стан здоров"я та фізичний і моральний розвиток.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи сторін,перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного.
Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що сторони перебували у цивільному шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 народила дитину ОСОБА_3 , батьком якого є відповідач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про його народження, серії НОМЕР_1 видане Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 04 січня 2018 року.
Відповідно до довідок відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області від 11.10.2021 року, позивач ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .
Із довідки Комунального закладу «Лозівський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №10 «Калинка» Лозівської міської ради Харківської області вбачається, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 02.09.2019 року по теперішній час відвідує даний заклад.
На даний час сторони проживають окремо, домовленості щодо виконання сторонами обов`язку утримувати дитину між ними не досягнуто.
Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання.
Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N 3 згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК України.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N 3 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Право того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, на звернення до суду з вимогами про стягнення аліментів встановлене також статтями 183, 184 СК України.
Отже, право особи на отримання за рішенням суду аліментів на утримання дитини залежить від того, чи проживає дитина з такою особою.
Факт проживання дитини з позивачем та ненадання матеріальної допомоги на утримання сина відповідачем оспорюється.
На підтвердження того, що дитина проживає з відповідачем та знаходиться на його повному утриманні, відповідачем до суду були надані наступні докази: довідка, видана Комунальним закладом «Лозівський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №10 «Калинка» Лозівської міської ради Харківської області, в якій зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 відвідує Комунальний заклад «Лозівський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №10 «Калинка`Лозівської міської ради Харківської області з 02.09.2019 року і по теперішній час. З 02.09.2019 року по 01.06.2021 року до дитячого садка ОСОБА_4 приводили і забирали , як ОСОБА_5 , та і мама ОСОБА_1 . На протязі шести останніх місяців хлопчика приводе до закладу батько. Він приділяє достатньо уваги вихованню і навчанню дитини. Бере активну участь в життя сина, уважний в питаннях виховання, створює умови для всебічного розвитку ОСОБА_6 . Тато хлопчика надійний, відповідальний. Регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться освітнім процесом, спілкується з вихователем групи з приводу навчання і виховання дитини. Рахунки за харчування в закладі, придбання матеріалів для навчання оплачує батько дитини; акт обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_2 , згідно якого дитина ОСОБА_3 проживає разом з батьком та бабусею за адресою: АДРЕСА_1 . Для дитини створені належні умови для проживання та виховання, потреби дитини забезпечені в повному обсязі. Батько належним чином виконує батьківські обов`язки. Мати проживає окремо; квитанції за оплату дитячого садочка.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що є матір`ю відповідача та бабусею малолітнього ОСОБА_3 . Дитина тривалий час проживає з батьком та знаходиться на його повному утриманні. Батько відводить та забирає дитину з дитячого садочка, купує йому речі, продукти харчування, оплачує дитячий садочок, лікування коли дитина хворіє. З середини листопада 2021 року, коли вона захворіла, то син відвів дитину до матері.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що з відповідачем по справі ОСОБА_2 вони сусіди. ОСОБА_2 має сина, який проживає з ним. Він водить його до садочка. Дитина матеріально забезпечена., гарно вдягнена і щаслива. Хлопчик товаришує з його онукою, і вони багато часу проводять разом, граючись. Позивача по справі, він, за той час, що хлопчик живе з батьком, ніколи не бачив.
Даючи оцінку свідчення свідків, у суду не має підстав ставити їх під сумнів, чи не довіряти їм, оскільки свідки принесли присягу свідка і їх свідчення не спростовані у судовому засіданні сторонами по справіта відповідають матеріалам справи.
В п.27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказів, які обґрунтовують вимоги позивача і спростовують доводи відповідача, ОСОБА_1 не подала. При цьому, позивач в судовому засіданні не заперечувала проти того факту, що дитина проживає, як з нею, так і з батьком. Батько самостійно купує дитині речі, продукти харчування, оплачує лікування, дитячий садочок, проте кошти на руки їй не дає.
Враховуючи викладене та те, що доказів щодо проживання дитини саме з позивачем та перебування її на повному утриманні позивача суду не надано, тому посилання позивача щодо повного утримання нею дитини є недоведеними, а отже, недоведеним є право позивача на отримання аліментів від відповідача на утримання малолітньої дитини, у зв`язку з чим вимоги позивача задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.180, 181 СК України; ст.ст.4,12,49,81, 259, 263-268, 354, 355 ЦПК України, -
В задоволенні позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Лозова, Харківської області, громадянка України, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець м. Лозова Харківської області, громадянин України, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Повний текст рішення виготовлено 06 грудня 2021 року.

Суддя Наталя ЖМУД