Справа № 466/9920/17 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/811/881/20 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.

при секретарі: Івасюта М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 10 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , до територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору недійсним, визнання права власності в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_5 , від імені якого діє ОСОБА_6 , до ОСОБА_1 , третіх осіб - територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру, -

в с т а н о в и в:

14.12.2017 року ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , звернувся з позовом до територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив:

- визнати недійсним договір купівлі - продажу, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 02 лютого 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренком С.В., зареєстрований в реєстрі за №58;

- визнати недійсним договір купівлі - продажу, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 06 лютого 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренком С.В., зареєстрований в реєстрі за №61;

- скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 ;

- визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1 ;

- визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,0400 га, цільове призначенням для садівництва, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_7 . Із померлою він підтримував родинні відносини за допомогою листування, приїжджав до неї, допомагав матеріально, займався організацією поховання тітки.

Після смерті тітки залишилося спадкове майно, а саме: квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельна ділянка, площею 0,0400 га, цільове призначенням для садівництва, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області.

У межах шестимісячного строку після відкриття спадщини він звернувся до Третьої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено за відсутності підтверджуючих документів на підтвердження родинних відносин із померлою.

10 лютого 2018 року йому стало відомо, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала його тітці, на даний час належить ОСОБА_8 на підставі договору купівлі - продажу, укладеного 06 лютого 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренком С.В., зареєстрований в реєстрі за №61.

ОСОБА_9 придбав вищезазначену квартиру у ОСОБА_3 за договором купівлі - продажу від 02 лютого 2018 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренком С.В., зареєстрований в реєстрі за №58.

У свою чергу ОСОБА_3 отримав у власність спірну квартиру на підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 23 січня 2008 року у справі №2-273/2008, яким визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 та визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 .

На адвокатський запит Яворівський районний суд Львівської області повідомив, що у провадженні суду вищевказана справа не перебувала. Тобто, ОСОБА_3 набув у власність спірне майно на підставі неіснуючого рішення суду, а відповідач ОСОБА_5 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 в осіб, які не мали права його відчужувати.

20 березня 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третіх осіб - територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки таке оспорюється позивачем ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що 06 лютого 2018 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренком С.В., зареєстрований в реєстрі за №61.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , до територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору недійсним, визнання права власності в порядку спадкування - відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 , від імені якого діє ОСОБА_6 , до ОСОБА_1 , третіх осіб - територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру - відмовлено.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено виникнення у нього права на спадкування після смерті ОСОБА_7 та неправильно обраний спосіб захисту свого права - позивач повинен був встановити факт спорідненості з померлим спадкодавцем. З такими висновками суду не погоджується з огляду на наступне. Матеріалами справи встановлено, що для встановлення факту родинних відносин з померлою ОСОБА_7 позивач звертався до Красноармійського міськрайсуду Донецької області та рішенням від 21.08.2017 року його заяву було задоволено, встановлено юридичний факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є племінником ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, рішенням Апеляційного суду Донецької області від 15.11.2017 року рішення суду першої інстанції було скасовано, заяву про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду з підстав наявності спору про право із можливістю звернення заявника до суду з відповідним позовом на загальних підставах. Вважає, що позивач довів факт спорідненості між ним та спадкодавцем, та що у нього виникло право на спадкування за законом як спадкоємця п`ятої черги. Тому, відмовляючи у задоволенні його позовних вимог, суд порушив вимоги ст. 1265 ЦК України. Вважає, що єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті спадкодавця, є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. Крім того, суд першої інстанції не з`ясував чи правомірно було набуто право власності на спірну квартиру відповідачем ОСОБА_3 , який в подальшому відчужив таку ОСОБА_5 , та чи є добросовісним набувачем такої ОСОБА_5 .

Просить рішення суду скасувати частково та постановити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 скаргу підтримали з підстав, наведених у ній. Просили скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити в повному обсязі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча неодноразово належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно з ст.15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України ( далі - ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у статті 16 ЦК України. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним (частина 2 статті 16 ЦК України). За змістом частин 2, 3 статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Нормами цивільного законодавства передбачений спосіб захисту цивільних прав та інтересів, зокрема й шляхом визнання правочину недійсним, правові засади для застосування якого врегульовані приписами статей 215-236 ЦК України.

Правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1265 ЦК України передбачено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Встановлено, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.10.2016року. Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина, що складається з квартири за адресою: АДРЕСА_2 та земельної ділянки, площею 0,0400 га, цільове призначення для садівництва, що розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області.

В межах шестимісячного строку після смерті ОСОБА_7 позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через відсутність необхідних документів, що підтверджують родинний зв`язок між ним та спадкодавцем.

Для встановлення факту родинних відносин з померлою ОСОБА_7 позивач ОСОБА_1 звертався до Красноармійського міськрайсуду Донецької області із заявою (в порядку окремого провадження) та рішенням від 21.08.2017 року його заяву було задоволено. Встановлено від 21.08.2017 року його заяву було задоволено юридичний факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є племінником ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За апеляційною скаргою Львівської міської ради, рішення Апеляційного суду Донецької області від 15.11.2017 року рішення Красноармійського міськрайсуду Донецької області скасовано, заяву про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду з підстав наявності спору про право.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 23 січня 2008 року у справі №2-273/2008 визнано дійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між за ОСОБА_3 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 221-222).

Проте, як встановлено матеріалами справи, зокрема листом Яворівського районного суду Львівської області від 08.02.2018 №01-47.2/27/2018, в провадженні Яворівського районного суду Львівської області справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про визнання дійсним договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , визнання за ОСОБА_3 права власності на квартиру не перебувала, а відтак, рішення в такій не ухвалювалося (а.с.219-220).

02 лютого 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено та нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренком С.В., договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 зареєстрований в реєстрі за №58.

06 лютого 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі - продажу спірної квартири, який посвідчений цим же приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренком С.В., зареєстрований в реєстрі за №61. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_4 передав у власність (продав), а ОСОБА_5 прийняв у власність (купив) квартиру АДРЕСА_1 .

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі, районний суд виходив з того, що позивач не довів тієї обставини, що у нього виникло право на спадкування після смерті ОСОБА_7 , оскільки не ставив у позовній заяві вимоги про встановлення факту родинних відносин з померлим спадкодавцем ОСОБА_7 , а надані ним на підтвердження родинних відносин документи не підтверджують його спорідненості зі спадкодавцем, тому заявлені ним позовні вимоги не підлягають до задоволення.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, оскільки матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження родинних стосунків позивача з померлою ОСОБА_7 , з яких можна було би встановити спорідненість такого зі спадкодавцем, а не пред`явлення позивачем вимог про встановлення факту родинних стосунків з померлою ОСОБА_7 виключає можливість задоволення його вимог про визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 та визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 10 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04 лютого 2021 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.