Ухвала

08 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 2607/4469/12

провадження № 61-19127ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства з 100 % іноземною інвестицією «Союз контракт Інвестмент», Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобудінвест», Комунального підприємства «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва», треті особи: Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Товариство з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Ільїнський», про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 грудня 2020 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року у вищевказаній справі з пропуском строку на касаційне оскарження, установленого статтею 390 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху до 28 січня 2021 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали, зокрема надання доказів про отримання ним оскаржуваного судового рішення саме 23 листопада 2020 року, та подання касаційної скарги у новій редакції із зазначенням підстав касаційного оскарження.

У січні 2021 року ОСОБА_1 направив на адресу Верховного Суду матеріали на усунення недоліків, зокрема касаційну скаргу у новій редакції та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. У клопотанні заявник повторно зазначає, що отримав копію постанови апеляційного суду 23 листопада 2020 року, що підтверджується розпискою, яка міститься у матеріалах справи, проте не надає доказів на підтвердження зазначених обставин.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, суд має виходити з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними лише у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню з такою скаргою.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, в аспекті дотримання принципу правової визначеності, який включає принцип остаточності судового рішення.

ЄСПЛ зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (§ 35 рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», № 11681/85).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (§ 34 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка і Шереметьєв проти України», № 17160/06 та № 35548/06).

Верховний Суд, звертає увагу заявника на те, що питання про відкриття касаційного провадження та витребування справи суддею не вирішувалося, а тому суд позбавлений можливості дослідити зазначені заявником обставини самостійно.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Наведені у клопотанні обставини для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки на їх підтвердження не надано відповідних письмових доказів.

З урахуванням наведеного на підтвердження зазначених обставин пропуску строку на касаційне оскарження заявнику слід надати відповідну розписку або довідку суду про дату отримання ним судового рішення апеляційного суду або інші належні докази в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати підстави для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року за клопотанням ОСОБА_1 неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 09 березня 2021 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяву про поновлення строку касаційного оскарження не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для його поновлення визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков