Справа № 606/40/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні за правила загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Теребовлянської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку площею 1,7044 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лошнівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . ОСОБА_2 належить на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №039133 земельна ділянка площею 1,7 га, що знаходиться на території Лошнівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області . У встановленому законом порядку позивач прийняв спадщину. Однак, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у звязку з тим, що Державний акт на земельну ділянку відсутній та у свідоцтві про смерть вказано " ОСОБА_2 ", а у витязі із Державного земельного кадастру вказано " ОСОБА_2 ". Посилаючись на наведене просив задовольнити позов.

Позивач у підготовче судове засідання не з"явився однак надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що 20.11.2004 року ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Теребовлянської райдержадміністрації від 25.05.2004 року №294 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР №039133 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7 га, яка розміщена на території Лошнівської сільської ради, кадастровий номер: :01:001:0971. У державному акті на право власності на земельну ділянку серії ТР №039133 помилково вказано прізвище власника земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7 га, яка розміщена на території Лошнівської сільської ради, кадастровий номер: :01:001:0971 " ОСОБА_2 " замість " ОСОБА_2 ".

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7044 га, яка розміщена на території Лошнівської сільської ради, кадастровий номер: :01:001:0971.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 01.02.2010 року Лошнівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за законом на належнуйому земельну ділянку, площею 1,7044 га, яка розміщена на території Лошнівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області.

Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_2 від 03.03.1999 року, ОСОБА_1 змінив прізвище на " ОСОБА_1 ".

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_1 виданого повторно серії НОМЕР_3 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Теребовлянського району Тернопільської області 03.03.1999 року, в графі батько вказаний - ОСОБА_2 .

Постановою завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 13.11.2020 року №982/02-14, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, після смерті батька ОСОБА_2 за законом, у зв`язку з тим, що Державний акт на земельну ділянку відсутній та у свідоцтві про смерть вказано " ОСОБА_2 ", а у витязі із Державного земельного кадастру вказано " ОСОБА_2 ". Як вбачається із постанови завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 13.11.2020 року №982/02-14 у справах Теребовлянської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу №259 від 02.11.2020 року після смерті ОСОБА_2 , яким помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за заявою спадкоємця за законом - сина померлого ОСОБА_1 , інші спадкоємці не зверталися.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Спадщина після смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) відкрилась після 2004 року, а тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України 2004 року.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст.ст. 1216,1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1296 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи наведене, позивач є спадкоємцем першої черги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В силу вимог ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом, у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач після смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку успадкував належну йому спірну земельну ділянку, однак, оформити спадкових прав у нотаріальної конторі не має можливості.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування слід задоволити та визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,7044 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на території Лошнівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.3, 4, 12, 81, 200, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 392, 1216 - 1218, 1261, 1269 ЦК України, суд ,-

В ИР ІШ ИВ :

Позов ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,7044 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на території Лошнівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, кадастровий номер: :01:001:0971, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка