Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7529/19 Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 36 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

розглянувши без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження в м.Житомирі цивільну справу №296/7529/19 за позовом Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова до ОСОБА_1 про відшкодування вартості навчання, за апеляційною скаргою Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Сингаївського О.П.,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 20 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова із заявою про її переведення на 5 курс до цього навчального закладу з Луганського державного медичного університету. Відповідно до наказу від 8 вересня 2014 року №447 її зараховано в групу як таку, що тимчасово переведена на денну форму навчання. У подальшому, відповідно до наказу №639 від 22 грудня 2014 року ОСОБА_1 зараховано на постійне навчання в склад студентів ВНМУ ім. М.І. Пирогова за державним замовленням.

Оскільки відповідачка навчалася у Луганському державному медичному університеті за державним замовленням, тобто навчання здійснювалося за рахунок коштів державного бюджету, відповідно, її було зараховано до ВНМУ ім. М.І. Пирогова на тих самих умовах.

Також позивач вказує, що 1 вересня 2010 року між Луганським державним медичним університетом та ОСОБА_1 укладено угоду про підготовку лікаря. Врахувавши зазначену обставину, ВНМУ ім. М.І. Пирогова взяв на себе зобов`язання щодо забезпечення відповідної якісної теоретичної і практичної підготовки фахівця з вищою освітою, згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця, доказом чого є успішна здача відповідачкою державних іспитів. Так, наказом від 23 червня 2016 року №304 студентці 6 курсу медичного факультету №1 ВНМУ ім. М.І. Пирогова ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію лікаря та видано диплом спеціаліста від 24 червня 2016 року, а також сертифікат ліцензійного іспиту в галузі знань медицини від 31 травня 2016 року.

Положеннями частини 2 статті 52 Закону України « Про освіту» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, був передбачений обов`язок випускників вищих навчальних зкладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, відпрацювати за направленням у строк та порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Такий строк встановлений тривалість не мен ніж три роки.

Однак ОСОБА_1 не відпрацювала за місцем направлення три роки, що є підставою для відшкодування витрат на навчання у розмірі 121765 грн.

12 листопада 2018 року їй направлено вимогу про сплату зазначених коштів. Однак, ОСОБА_1 відмовилася у добровільному порядку відшкодувати ці кошти.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути на свою користь 121765 грн. 12 коп. на відшкодування вартості навчання, 6867 грн. 14 коп. інфляційних та три проценти річних у сумі 2191 грн. 78 коп.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Зокрема, зазначає, що ВНМУ ім. М.І. Пирогова як правонаступник Луганського державного медичного університету виконав обов`язки, передбачені угодою про підготовку лікаря, й вправі ставити питання про відшкодування вартості навчання у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 обов`язку відпрацювати за місцем направлення 3 роки.

Суд залишив поза увагою вимоги законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 навчалася у Луганському державному медичному університеті та у зв`язку з військовими діями на території Луганської області 20 серпня 2014 року звернулася до ректора Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова із заявою, в якій просила розглянути питання щодо її переводу на навчання до цього навчального закладу, на 5 курс медичного факультету №1 за спеціальністю « лікувальна справа» ( бюджетна форма навчання).

Наказом ректора №447 від 8 вересня 2014 року ОСОБА_1 зараховано на 5 курс ВНМУ ім. М.І. Пирогова як таку, що тимчасово переведена з Луганського державного медичного університету.

Відповідно до наказу ректора №639 від 22 грудня 2014 року відповідачку зараховано на постійне навчання на денну форму ( за державним замовленням) в склад студентів Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова.

Наказом ректора №304 від 23 червня 2016 року студентці 6 курсу медичного факультету №1 ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію лікаря з видачею диплома.

24 червня 2016 року відповідачці видано диплом спеціаліста НОМЕР_1 про те, що вона закінчила у 2016 році Вінницький національний медичний університет ім. М.І. Пирогова, отримала повну вищу освіту за спеціальністю «лікувальна справа» і здобула кваліфікацію лікар.

Після здобуття повної вищої освіти ОСОБА_1 була направлена у розпорядження УОЗ Житомирської ОДА КУ « Центральна міська лікарня №2» для роботи на посаді « лікар загальної практики сімейний лікар».

Наявний в матеріалах справи лист головного лікаря Житомирської обласної психіатричної лікарні №1 Житомирської обласної ради від 2 березня 2018 року містить інформацію про те, що ОСОБА_1 була направлена для проходження інтернатури за спеціальністю «психіатрія» згідно з наказом УОЗ Житомирської обласної державної адміністрації №367-ос від14 вересня 2016 року та мала бути переведена на посаду лікаря-психіатра Житомирської обласної психіатричної лікарні №1 Житомирської обласної ради, після закінчення інтернатури, де повинна була відпрацювати не менше 3 років. У подальшому, 28 лютого 2018 року, ОСОБА_1 була звільнена із займаної посади на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач надав суду довідку, яка містить інформацію про те, що вартість навчання ОСОБА_1 розрахована відповідно до Методики розрахунку орієнтовної середньої вартості підготовки одного кваліфікованого робітника, фахівця, аспіратна, докторанта, затвердженої постановою КМУ від 20 травня 2013 року №346, та становить 121765 грн. 74 коп.

12 листопада 2018 року позивач направив на адресу ОСОБА_1 письмову вимогу у семиденний строк від дня її пред`явлення відшкодувати ВНМУ ім. М.І. Пирогова вартість навчання у розмірі 121765 грн. 74 коп.

Відповідно до положень частини 2 статті 52 Закону України « Про освіту» ( в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов`язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Обов`язок випускника відшкодувати до державного бюджету повну вартість навчання за умов, що були погоджені між сторонами, передбачено частиною 2 статті 52 Закону України « Про освіту» ( яка була чинною з 23 березня 1996 року по 6 вересня 2014 року), пунктом 2 Указу Президента України від 23 січня 1996 року №77/96 « Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих начальних закладів», пунктом 14 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №992 від 22 серпня 1996 року ( яка втратила чинність на підставі Постанови КМУ №376 від 31 травня 2017 року), та пунктом 21 Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, який затверджений Наказом МОЗ України №367 від 25 грудня 1997 року.

Так, відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 23 січня 1996 року №77/96 особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов`язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання.

Пунктом 6 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовлення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №992 від 22 серпня 1996 року було передбачено, що згідно з угодою випускник зобов`язаний глибоко оволодівати всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою, та відпрацювати у замовника не менше трьох років, а вищий навчальний заклад забезпечити відповідні якість та рівень підготовки фахівця з вищою світою.

Пунктом 14 цього Порядку також передбачалось, що, зокрема, у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов`язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

Пунктом 4 цього Порядку також передбачено, що керівники вищих навчальних закладів після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду.

Відповідно до пункту 6 Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних ( фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого наказом МОЗ України №367 від 25 грудня 197 року, випускники, які уклали угоду з вищим закладом освіти після зарахування на навчання, а також ті, що почали навчання до 1996 року за державним замовленням без укладення угоди, зобов`язані відпрацювати за місцем призначення не менше ніж три роки.

Пунктом 21 цього Порядку також передбачено, що випускник повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу. Незгода випускника з рішенням комісії з працевлаштування випускників не звільняє його від обов`язку прибути на роботу за призначенням.

У разі, якщо він не прибув за направленням або відмовився приступити до роботи за призначенням з причин, не зазначених у пунктах 9 та 18 цього Порядку, чи його звільнено з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни або звільнено за власним бажанням протягом навчання в інтернатурі та трьох років після закінчення останньої, він зобов`язаний відшкодувати у встановленому законом порядку відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що обов`язковою умовою для покладення на випускника вищого навчального закладу обов`язку відпрацювати за направленням не менше ніж 3 роки, є укладення між ним та керівником цього навчального закладу угоди про підготовку фахівця з вищою освітою. Однак, матеріали справи не містять вказаної угоди. Клопотання про витребування примірника цієї угоди у ОСОБА_1 , позивачем не заявлено.

Угода про підготовку фахівця з вищою освітою не була укладена між сторонами, відтак суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Враховуючи вищезазначене, відсутні підстави для скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 259, 268,367,374, 375,381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2020 року,- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді :