Номер провадження: 22-ц/813/1288/21
Номер справи місцевого суду: 515/414/20
Головуючий у першій інстанції Тимошенко С.В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дрішлюка А.І.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у спрощеному порядку за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 01 квітня 2020 року у справі за заявою відкритого акціонерного товариства «Татарбунарська сукняна фабрика» про скасування заходів забезпечення позову,

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви про скасування заходів забезпечення позову.

23 березня 2020 року відкрите акціонерне товариство «Татарбунарська сукняна фабрика» (далі ВАТ «Татарбунарська сукняна фабрика») в особі свого представника звернулося суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на наступні обставини.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 11.03.2004 р. накладено арешт на частину складських приміщень літ «С» на ген. плані, які розташовані по АДРЕСА_1 , власником яких є ВАТ «Татарбунарська сукняна фабрика». Розгляд справи по суті закінчився, однак арешт не був скасований. Так, 12.03.2004 р. Татарбунарською районною державною нотаріальною конторою було зареєстровано арешт за № 4220792ODESSA13, номер реєстру: , внутрішній номер: ВА01482D24F27753, коментар: 12-2004, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 01.12.2008 р. арешт внесено Татарбунаською районною державною нотаріальною конторою до Єдиного реєсту заборон відчуженняґ об`єктів нерухомого майна за реєстаційним номером обтяження: 8245763. 30 липня 2013 року приватний нотаріус Джулай С.В. Одеського міського нотаріального округу перенесено арешт до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 4569857. Вжиті заходи забезпечення позову перешкоджають заявнику розпоряджатися належним йому майном, необхідність у їх існуванні відпала.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 01 квітня 2020 року скасовано арешт на частину складських приміщень під літ «С» на ген. плані, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , який був накладений ухвалою Татарбунаського районного суду Одеської області від 11.03.2004р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Татарбунарська сукняна фабрика» про визнання права власності.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заявником не було надано обґрунтоване клопотання щодо скасування заходів забезпечення позову.

Сповіщення сторін та заяви.

У судове засідання, призначене на 28 січня 2021 року, сторони у справі не з`явились, були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 08 лютого 2021 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 11 березня 2004 року у цивільній справі № 2-1/11 за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Татарбунарська сукняна фабрика» про визнання права власності (т. 1, а.с.23) було накладено арешт на спірну споруду частини складу літ. "С" за адресою АДРЕСА_1 , та заборонено її відчуження.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2011 року (т.1, а.с.257) позовну заяву ОСОБА_1 до ВАТ «Татарбунарська сукняна фабрика» про визнання права власності було залишено без розгляду.

Проте, в ухвалі не було вирішено питання щодо арешту, який був накладений в рамках даної цивільної справи з метою забезпечення позову.

Відповідно до ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Оскільки ухвалою суду при залишенні позовної заяви без розгляду не було вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову, то суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо доводів апеляційної скарги, то судова колегія зазначає, що заява про скасування заходів забезпечення позову є вмотивованою, відображає всі обставини справи та містить посилання на норми законодавства, які підлягають застосуванню.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Заява про скасування заходів забезпечення позову розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги його не спростовують, ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 01 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст судового рішення складено 08 лютого 2021 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк