Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-6686/10
Провадження 4-с/711/26/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді: Казидуб О.Г.

при секретарі: Зайцевій О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 ,особа,бездіяльність якої оскаржується :Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на бездіяльність органу державної виконавчої служби -,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), звернувся до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (м. Черкаси, пр.-т Хіміків, 50), яка полягає накладенні арешту та забороні на відчуження майна боржника. Свою скаргу мотивує тим, що у серпні 2020 року йому стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містить запис про обтяження «арешт нерухомого майна» № 11980330, зареєстроване 19.12.2011 року.

Зазначає, що 26.08.2020 року він звернувся до Центрального відділу ДВС у м. Черкаси з заявою про зняття вказаного арешту. Однак, листом від 09.09.2020 року в задоволенні його заяви було відмовлено. Даний лист він отримав лише 02.10.2020 року. В даному листі Центральний відділ ДВС у м. Черкаси повідомило його, що перевіркою АСВП встановлено, що на виконанні у цьому відділі перебувало виконавче провадження № 29576299 з виконання виконавчого листа № 2-6686 від 04.01.2011 року, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси, про стягнення з нього на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» боргу в сумі 70481,32 грн., 02.08.2013 року державним виконавцем повернуто виконавчий лист стягувану на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто, за заявою стягувача. Однак, в АСВП відсутні відомості про сплату ним виконавчого збору в сумі 7048,13 грн. та витрат виконавчого провадження в сумі 207,30 грн. Також, на виконанні в Центральному відділ ДВС у м. Черкаси перебували виконавчі провадження про стягнення з нього коштів, по яких начебто не сплачено борги, виконавчі збори та витрати виконавчого провадження. Загальна сума, яка начебто належить до сплати, становить 8711,51 грн. Також, Центральний відділ ДВС у м. Черкаси повідомив, що всі ці виконавчі провадження закінчені до 2016 року і тому знищені. Скасовувати вищевказаний арешт відділ ДВС відмовляється.

Просить суд зобов`язати Центральний відділ ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт та заборону відчуження майна боржника ОСОБА_1 , накладені постановою № 29573299 від 01.11.2011 року головного державного виконавця Петренко С.В. Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції.

23 грудня 2020 року ухвалою суду було скаргу прийнято до свого провадження, призначено судове засідання.

Скаржник ОСОБА_1 через канцелярію суду надав заяву, в якій просить проводити слухання скарги без його участі. Також зазначив, що просить скаргу задовольнити.

Представник Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надали клопотання, в якому зазначили, що просять справу розглянути без участі представника. Також зазначили, що при вирішенні питання покладаються на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 225314740 від 24.09.2020 відносно ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься тип обтяження: арешт нерухомого майна за реєстраційним номером: 11980330, зареєстровано: 19.12.2011 14:17:33 за № 11980330 реєстратором: Черкаська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 18000, Черкаська область, м. Черкаси, вул.. Університетська, 33/1. Підставою обтяження зазначено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 29573299, 01.11.2011, Центральний відділ ДВС Черкаського міського управління юстиції головний державний виконавець Петренко С.В., об`єкт обтяження зазначено невизначене майно, все майно, Власник ОСОБА_1 , обтяжувач Центральний відділ ДВС Черкаського міського управління юстиції, заявник Центральний відділ ДВС Черкаського міського управління юстиції.

Відповідно до Листа Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 09.09.2020 № 19761/19.25-36/62648, перевіркою АСВП встановлено, що на виконання до Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 29573299 з виконання виконавчого листа № 2-6686, виданого 04.01.2011 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» боргу в сумі 70481,32 грн. 02.08.2013 державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувану на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з надходженням заяви стягувача. Однак, в АСВП відсутні відомості про сплату ОСОБА_1 . Однак, в АСВП відсутні відомості про сплату ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 7048,13 грн. та витрат виконавчого провадження 207,30 грн.

Перевіркою АСВП встановлено, що на виконанні до Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебували виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 коштів, які станом на 09.09.2020 не сплачено борги, виконавчі збори та витрати виконавчого провадження. Загальна сума до сплати за всіма виконавчими провадженнями 8711,51 грн. (UA 0700425 депозитний рахунок Центрального ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

В зв`язку з вищевказаним станом на 09.09.2020 у посадових осіб Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відсутні повноваження для зняття арешту з майна.

Також, в даному листі зазначено, що згідно п. 9.9, п.9.10 Порядку роботи з документами в органах ДВС, виконавчі провадження, які завершені до 2016 року,включно, станом на 09.09.2020знищені.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналогічні норми закріплені в ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Вимоги ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України передбачають, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частинами 1, 2 ст. 321, ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, а ще при тій умові, що ці порушення були поєднані з арештом нерухомого і рухомого майна, що унеможливлює вільно володіти, користуватись та розпоряджуватись ним. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Статтею ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ст.. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за ріщенням суду.

Згідно зі частиною 1 статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців закріплено пункту 9 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст. 4, 13, 80, 81, 82, 89, 95, 447-451 ЦПК України, ст.ст. 328, 316, 317, 319, 387, 391, 392 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року, суд

Керуючись ст.ст. 447 - 451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов`язати Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) , скасувати арешт та заборону відчуження майна боржника - ОСОБА_1 ,ІПН НОМЕР_1 ,накладені постановою №29573299 від 01.11.2011р. головного державного виконавця Петренко С.В. Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів. Апеляційна скарга подається безпосереднього до апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст ухвали складено 05 лютого 2021 року (з врахуванням вихідних днів).

Головуючий: О. Г. Казидуб