Провадження № 2/522/3623/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

при секретарі судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни про скасування виконавчого напису приватного нотаріуса,

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни про скасування виконавчого напису приватного нотаріуса.

Позивач просила прийняти рішення, яким скасувати Виконавчий напис приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни за № 16846 від 25 липня 2019 року, за яким з ОСОБА_1 у безспірному порядку стягнуто на користь АТ «ПУМБ» заборгованість в розмірі 34 332, 23 грн. 23 коп.

Мотивувала позов тим, що у 2011 році між Позивачем та АКБ «Ренесанс Капітал» був укладений Кредитний договір на відкриття карткового рахунку з отриманням 7000 грн. грошових коштів, яким Позивач користувалась та станом а 01.08.2013 року повністю заборгованість погасила. Отримати довідку про закриття Договору не встигла, так як перебувала у лікарні. У 2014 році на телефон отримала СМС-повідомлення від банку «Ренесанс Капітал» про те, що Позивач може отримати 7000 грн на свій рахунок. Позивач користувалась грошима, а у 2014 році у ОСОБА_1 викрали особисті речі в тому числі картку з грошовими коштами у сумі 1000 грн. Картка була заблокована, згодом банк видав нову картку. На грудень 2014 року був залишок заборгованості 1000 грн., який Позивач погасив. З того часу Позивач жодних повідомлень не отримувала про наявну заборгованість. Також зазначила, що не отримувала ніяких вимог або попереджень від приватного нотаріусу, яка вчинила виконавчий напис. Вважає, що виконавчий напис Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. за № 16846 від 25 липня 2019 року повинен бути скасований.

Ухвалою суду від 24 грудня 2019 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи.

21 січня 2020 року від Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. надійшла заява про розгляд справи за відсутності.

Ухвалою суду від 11 березня 2020 року клопотання позивача ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2 про витребування доказів задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни виконавчий напис та усі документи, які стали підставою для здійснення Виконавчого напису за № 16846 від 25.07.2019 року. Витребувано з акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» Договір про надання фінансових послуг за 2011 рік; довідку про внесені платежі за період 2011-2019 р.р.; довідку про розмір заборгованості з чітким вказанням механізму нарахованої заборгованості; Акт прийому-передачі документів позивача від АТ «Банк Ренесанс Капітал»; усі документи, які були передані приватному нотаріусу для здійснення Виконавчого напису 25.07.2019 року за № 16846.

Ухвалою суду від 18 березня 2020 року заяву представника позивач адвоката Лобової Л.М. про забезпечення позову задоволено. Заборонено здійснювати виконавчі дії щодо стягнення з доходів позивача у розмірі 40%, пенсії за інвалідністю 2-ої групи та заробітної плати, за Виконавчим написом №16845 від 25.07.2019 року приватного нотаріуса Київського міського округу Хара Н.С. на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Клітченко О.А. до розгляду спору по суті та набрання рішення чинності.

Ухвалою суду від 21 квітня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у надані роз`яснень ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 18 березня 2020 року про забезпечення позову.

Відзив на позов не подавався.

Протокольною ухвалою суду від 02 липня 2020 року закрито підготовче судове засідання, призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання учасники справи не з`явились, сповіщались належним чином.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності. 22 грудня 2020 року від Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. надійшла заява про розгляд справи за відсутності.

Відповідач АТ «Перший український міжнародний банк» повторно в судове засіданя не з`явився про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ОСОБА_1 та АТ «Банк Ренесанс Капітал» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк») укладено Кредитний договір 8498 від 09.12.2011 року.

25 липня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис № 16846 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (правонаступник АТ «Банк Ренесанс Капітал» ) заборгованості у загальному розмірі 33 832 гривень 23 копійок, з яких:

- прострочена заборгованість за сумою кредиту 14 744,03 гривень;

- прострочена заборгованість за комісією 45 гривень;

- прострочена заборгованість за процентами 18 742,66 гривень;

- строкова заборгованість за сумою кредиту 0 гривень;

- строкова заборгованість за комісією 0 гривень;

- строкова заборгованість за процентами 300, 54 гривень.

Стягнення заборгованості проводилось за період з 23 липня 2018 року по 23 липня 2019 року.

Даний Виконавчий напис було спрямовано до примусового виконання Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, яка 12 серпня 2019 року відкрила Виконавче провадження за № 59782449 .

У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат").

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат").

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат").

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Суд приймає до уваги, те що ухвалою суду від 11 березня 2020 року витребувано з акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» Договір про надання фінансових послуг за 2011 рік; довідку про внесені платежі за період 2011-2019 р.р.; довідку про розмір заборгованості з чітким вказанням механізму нарахованої заборгованості; Акт прийому-передачі документів позивача від АТ «Банк Ренесанс Капітал»; усі документи, які були передані приватному нотаріусу для здійснення Виконавчого напису 25.07.2019 року за № 16846.

17 квітня 2020 року від представника акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» Фацул М.В. до суду надійшла заява про продовження строку для виконання ухвали суду про витребування доказів.

Але до закінчення підготовчого провадження по справі, а саме до 02 липня 2020 року відповідачем до суду витребуваних доказів не надано.

В процесі розгляду справи судом вживалися всі заходи для надання учасникам процесу можливості реалізувати свої процесуальні права щодо надання доказів по справі, обґрунтування доводів та заперечень на підтвердження своїх правових позицій учасників справи.

У зв`язку з вищевикладеним, суд не може вважати, що заборгованість за Кредитним договором 8498 від 09.12.2011 року є безспірною

Суд враховує, що матеріали справи не містять підтвердження того, що Позивачем отримана вимога відповідача про усунення порушень, а отже на думку суду, у даному випадку, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

При цьому, в порядку ч. 6 ст.141 ЦПК України, суд покладає на Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» судові витрати, пов`язані з розглядом справи про скасування виконавчого напису приватного нотаріуса. Стягненню підлягають 908 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 141, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни про скасування виконавчого напису приватного нотаріуса задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 25 липня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за № 16846, про звернення стягнення на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (код ЄДРПОУ: 1428229, МФО 334851, п/р № НОМЕР_1 , місце знаходження: 04070, Україна, м. Київ вул. Андріївська, будинок 4), заборгованості, що виникла по Договору кредиту НОМЕР_2 від 09.12.2011 року, боржником за яким є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (код ЄДРПОУ: 1428229, МФО 334851, п/р № НОМЕР_1 , місце знаходження: 04070, Україна, м. Київ вул. Андріївська, будинок 4) на користь держави судовий збір в сумі 908 гривень.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 09 лютого2021 року.

Суддя Л.М. Чернявська