РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року

м. Рівне

Справа № 570/4346/20

Провадження № 22-ц/4815/1128/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Боймиструка С. В., Хилевича С. В.

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк»

в особі відділення 100/17 АБ «Укргазбанк»,

відповідач ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 19 травня 2021 року у складі судді Кушнір Н. В., ухвалене в м. Рівне, повний текст рішення складено 19 травня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» в особі відділення 100/17 АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.В обґрунтування своїх позовних вимог вказувало, що між Банком та ОСОБА_1 було укладено Заяву-договір № 2018/І_С/116-001339 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк», відповідно до якого відповідач отримав на картковий рахунок ліміт дозволеного овердрафту в сумі 10 000 грн. 00 коп., з відсотковою ставкою за користування дозволеним овердрафтом в межах ліміту на рівні 36,00 % річних, відсотковою ставкою на прострочену заборгованість на рівні 48,00 % річних. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором станом на 15 червня 2020 року виникла заборгованість, яку Банк визначив у розмірі 59 240 грн. 36 коп., куди включено: 29 758 грн. 46 коп. - заборгованість по кредиту (поточна); 15 374 грн. 73 коп. - заборгованість по кредиту (прострочена); 900 грн. 48 коп. заборгованість по процентах (поточна); 13 206 грн. 69 коп. заборгованість по процентах (прострочена). Просив стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму, а також судові витрати у справі.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 19 травня 2021 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість по кредитному договору №2018/І_С/116-001339 від 30 серпня 2018 року в розмірі 10 891 грн. 05 коп.. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» судовий збір в розмірі 386 грн. 44 коп.. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване передбаченим законом обов`язком позичальника повернути кредит у строк та на умовах, передбачених договором, та обґрунтовано тими обставинами справи, які вказують, що такий обов`язок відповідачем як позичальником дотриманий не був. Часткове задоволення позову зумовлене тим, що позивачем надано, а відповідачем не спростовано факт існування боргових зобов`язань в розмірі наданого ліміту овердрафту в сумі 10 000,00 гривень. В частині вимог про стягнення відсотків позовні вимоги задоволені частково, виходячи з того, що у відповідача, який востаннє сплачував кошти в рахунок повернення кредиту у вересні 2019 року не може бути поточної заборгованості по кредиту, оскільки строк дії кредитної лінії закінчився 29 серпня 2019 року, а також взято до уваги поданий представником відповідача розрахунок відсотків за користування грошовими коштами та інфляційних витрат, згідно якого розмір інфляційних витрат становить 488 грн. 69 коп., а сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 12 лютого 2019 року по 15 червня 2020 року складає 402 грн. 36 коп., і така сума визнана стороною відповідача.

Вважаючи рішення суду в частині відхилених позовних вимог незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі покликається на положення ч. 1 ст. 1049 ЦК України, яка передбачає обов`язок позичальника повернути позику позикодавцеві у строк та в порядку, що встановлені законом. Зауважує, що у Заяві-договорі сторони передбачили ліміт овердрафту в розмірі 10 000,00 грн., однак п. 4 цього договору передбачено, що ця сума є орієнтовною, а розмір ліміту визначається після оцінки кредитоспроможності клієнта. Додає, шо Банком надано суду докази використання відповідачем кредитних коштів, зокрема, виписки по рахунку клієнта, розрахунок заборгованості, які є належними доказами. Доводить, що позичальник надав право Банку після закінчення строку дії ліміту овердрафту, визначеного договором, продовжити строк дії ліміту на такий же строк, і підтвердженням наміру Банку продовжити цей строк є доступність кредитного коштів станом на наступний банківський день після настання строку закінчення дії ліміту дозволеного овердрафту. Вважає, що за таких обставин суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги Банку лише частково, а не в повному обсязі. З наведених міркувань просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а також стягнути з відповідача судові витрати у справі.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу відхилити.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 30 серпня 2018 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк «Укргазбанк» в особі відділення 100/17 АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 підписано Заяву-Договір № 2018/І_С/116-001339 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк». За умовами цього договору відповідач отримав на картковий рахунок ліміт дозволеного овердрафту в сумі 10 000 грн. 00 коп. із відсотковою ставкою за користування дозволеним овердрафтом в межах ліміту на рівні 36,00 % річних, відсотковою ставкою на прострочену заборгованість на рівні 48,00 % річних.

Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, і як наслідок виникнення заборгованості, про стягнення якої Банк і звернувся з даним позовом до суду.

Із долученого до позовної заяви розрахунку вбачається, що Банк визначив заборгованість ОСОБА_1 станом на 15 червня 2020 року у розмірі 59 240 грн. 36 коп., куди включено: 29 758 грн. 46 коп. заборгованість по кредиту (поточна); 15 374 грн. 73 коп. заборгованість по кредиту (прострочена); 900 грн. 48 коп. заборгованість по процентах (поточна); 13 206 грн. 69 коп. заборгованість по процентах (прострочена).

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, ч.1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Отриманню даного кредиту передувало підписання сторонами Заяви-договору, в якій відповідач вказав свої анкетні дані, відомості про місце роботи. За текстом заяви відповідач ознайомився з умовами паспорту споживчого кредиту та був згідний з ними, йому повідомлено про тарифи банку, умови кредитування в банку, що підтверджується підписами сторін на заяві.

Укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону, оскільки визначені у ньому умови кредитування сторонами погоджені та підписані, договір виконувався позичальником, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача і свідчить про добровільне волевиявлення сторін і про погодження ними усіх його умов.

Будь-яких заперечень чи оскаржень умов договору чи інших претензій до Банку з приводу укладення договору з порушеннями вимог закону відповідач не пред`являв.

Положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, яка полягає в том, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Як встановлено судом, стороною відповідача визнано частково позовні вимоги, про що свідчить відзив на позов від 14 грудня 2020 року, у якому представник відповідача адвокат Зражевський О. В. вважає, що позивач має право стягнути з відповідача визначену суму овердрафту в розмірі 10 000 грн. та нарахованих на таку суму тіла процентів, визначених в умовах кредитного договору, за які він та уповноважений представник Банку розписався в у Заяві-договорі від 30 серпня 2018 року.

Згідно поданого стороною відповідача розрахунку, 3 % річних за користування коштами протягом часу з моменту виникнення прострочки з 12 лютого 2019 року по 15 червня 2020 року становить 402 грн. 36 коп., інфляційне збільшення за вказаний період складає 488 грн. 69 коп.. Загальна сума визнаних позовних вимог, з урахуванням ліміту овердрафту, становить 10 891 грн. 05 коп..

Решта боргу відповідачем не визнана.

Покликання апеляційної скарги на положення ч. 1 ст. 1049 ЦК України щодо обов`язку позичальника повернути боргу в даному випадку оцінюються критично, оскільки між сторонами склалися відносин не позики, а акридину, які врегульовані ст.ст. 1054-1057 ЦК України, а тому підстави для застосування норм, на які посилається апелянт, відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що позичальник надав право Банку після закінчення строку дії ліміту овердрафту, визначеного договором, продовжити строк дії ліміту на такий же строк, а також, що сума 10 000,00 грн. є орієнтовною, не заслуговують на увагу суду. Банком не було надано жодних додаткових угод з відповідачем, які підтверджували б підстави та порядок зміни розміру встановленого овердрафту. Більш того, стороною позивача на підтвердження таких доводів не надано Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції з якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг з платіжними картками ПАТ КБ «Укргазбанк», як взагалі, так і в редакції, яка була доведена до відома відповідача і ознайомлення з якою він підтвердив своїм підписом.

Виходячи з того, що докази на підтвердження обґрунтованості вимог Банку про стягнення з відповідача суми заборгованості по тілу кредиту, відмінних від 10 000,00 грн., відсутні, тому висновок місцевого суду про часткове задоволення позовних вимог є законним та відповідає обставинам справи.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по відсотках у заявленому позивачем розмірі та задоволення, при цьому, позовних вимог про стягнення ліміту дозволеного овердрафту.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 19 травня 2021 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 19 травня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 грудня 2021 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Хилевич С. В.