КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 761/8710/15-ц Головуючий у І-й інстанції - Савицький О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.

при секретарі - Діденку А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ :

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна та визнання права власності.

В листопаді 2015 р. до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування поданого позову ОСОБА_2 вказувала, що у період з 07.07.1999р. по 01.10.2014 р. вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу між сторонами виникло питання про поділ спільного майна подружжя. Позивачка зазначала, що за час перебування у шлюбі за спільні кошти сторонами було придбано спірне майно, яке є предметом позову, і це майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Оскільки в досудовому порядку вирішити спірні питання щодо поділу майна сторонам не вдалося, ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом.

Посилаючись на викладене, просила задовольнити позов та поділити спільне сумісне майно подружжя наступним чином:

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,12 га., кадастровий номер :01:010:0077, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Гвоздів, Садове товариство «Левада»;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,12 га., кадастровий номер :01:010:0077, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Гвоздів, Садове товариство «Левада»;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,09 га., кадастровий номер :01:010:0195, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Гвоздів, Садове товариство «Левада»;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,09 га., кадастровий номер :01:010:0195, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Гвоздів, Садове товариство «Левада»;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину двоповерхового садового будинку з цокольним поверхом (садовий будинок «А», погріб «Б» - 12 кв.м.), загальною площею 186,2 кв.м., житловою площею 58,3 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці площею 0,12 га., кадастровий номер :01:010:0077, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину двоповерхового садового будинку з цокольним поверхом (садовий будинок «А», погріб «Б» - 12 кв.м.), загальною площею 186,2 кв.м., житловою площею 58,3 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці площею 0,12 га., кадастровий номер :01:010:0077, за адресою: Київська область, Васильківський район, с/рада Гвоздівська, Садівниче товариство «Левада», будинок 1047;

- залишити ОСОБА_2 у власності транспортний засіб марки «Suzuki SX4», номерний знак НОМЕР_1 ;

- залишити ОСОБА_1 у власності транспортний засіб марки «Mitsubishi Pajero Wagon», номерний знак НОМЕР_2 ;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію різниці вартості транспортного засобу марки «Suzuki SX4», номерний знак НОМЕР_1 , і транспортного засобу марки «Mitsubishi Pajero Wagon», номерний знак НОМЕР_2 , в розмірі 50 000,00 грн.;

- визнати за ОСОБА_2 право на частку в розмірі 15% статутного (складеного) капіталу ТОВ «Гадамед Груп» (ідентифікаційний код 37653415);

- визнати за ОСОБА_1 право на частку в розмірі 15% статутного (складеного) капіталу ТОВ «Гадамед Груп» (ідентифікаційний код 37653415);

- залишити ОСОБА_1 у власності ультразвуковий діагностичний сканер SSА-660А ХАRІО, виробництва ТOSНІВА в наступній комплектації: ультразвуковий діагностичний сканер SSА-660А ХАRІО, виробництва ТOSНІВА - основний блок серійний номер 99В0572892; датчик PLT-805AT № 99А0574683 лінійний; датчик вагінальний; датчик PVT-575MV № А7623200 конвексний 3D; термовідеопринтер;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 1/2 частки вартості вказаного ультразвукового діагностичного сканера, а саме- 11500,00 Євро, що за курсом НБУ станом на 29.06.2021 р. становить 344800,05 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2020 року первісний позов ОСОБА_1 про встановлення факту, поділ спільного сумісного майна та визнання права власності залишено без розгляду на підставі поданої ним заяви про залишення вказаного позову без розгляду (а.с.79-80 т.1).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня 2021 року позов задоволено частково.

В порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 :

визнано за ОСОБА_2 право власності:

- на 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,12 га, кадастровий номер :01:010:0077, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Гвоздів, Садове товариство «Левада»;

- на 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,09 га, кадастровий номер :01:010:0195, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Гвоздів, Садове товариство «Левада»;

- на 1/2 частину двоповерхового садового будинку з цокольним поверхом (садовий будинок «А», погріб «Б» - 12 кв.м), загальною площею 186,2 кв.м, житловою площею 58,3 кв.м, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,12 га, кадастровий номер :01:010:0077, за адресою: Київська область, Васильківський район, с/рада Гвоздівська, Садівниче товариство «Левада», будинок 1047;

- на 1/2 частину ультразвукового діагностичного сканера SSА-660А ХАRІО, виробництва ТOSНІВА, в наступній комплектації: ультразвуковий діагностичний сканер SSА-660А ХАRІО, виробництва ТOSНІВА - основний блок серійний номер 99В0572892; датчик PLT-805AT № 99А0574683 лінійний; датчик вагінальний; датчик PVT-575MV №А7623200 конвексний 3D; термовідеопринтер.

Визнано за ОСОБА_1 право власності:

- на 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,12га, кадастровий номер :01:010:0077, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Гвоздів, Садове товариство «Левада»;

- на 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,09 га, кадастровий номер :01:010:0195, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Гвоздів, Садове товариство «Левада»;

- на 1/2 частину двоповерхового садового будинку з цокольним поверхом (садовий будинок «А», погріб «Б» - 12 кв.м), загальною площею 186,2 кв.м, житловою площею 58,3кв.м, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,12 га, кадастровий номер :01:010:0077, за адресою: Київська область, Васильківський район, с/рада Гвоздівська, Садівниче товариство «Левада», будинок 1047;

- на 1/2 частину ультразвукового діагностичного сканера SSА-660А ХАRІО, виробництва ТOSНІВА, в наступній комплектації: ультразвуковий діагностичний сканер SSА-660А ХАRІО, виробництва ТOSНІВА - основний блок серійний номер 99В0572892; датчик PLT-805AT № 99А0574683 лінійний; датчик вагінальний; датчик PVT-575MV № А7623200 конвексний 3D; термовідеопринтер.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини від належної ОСОБА_1 частки у статутному капіталі ТОВ «Гадамед Груп».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6890 грн. 00 коп.

В решті вимог зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати в частині поділу двоповерхового садового будинку з цокольним поверхом (садовий будинок «А», погріб «Б» - 12 кв.м.), загальною площею 186,2 кв.м, житловою площею 58,3 кв.м, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,12 га, кадастровий номер :01:010:0077, за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки розміром 0,12 га., кадастровий номер :01:010:0077, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Гвоздів, Садове товариство «Левада» та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

В частині поділу частини земельної ділянки розміром 0,09 га, кадастровий номер :01:010:0195, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Гвоздів, Садове товариство «Левада» та земельної ділянки розміром 0,12 га, кадастровий номер :01:010:0077, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Гвоздів, Садове товариство «Левада» направити справу до суду на розгляд за встановленою законом підсудністю або залишити позов без розгляду. Вирішити питання щодо судових витрат

У поданому відзиві позивачка просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивачки заперечувала проти апеляційної скарги, вважаючи рішення суду законним.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду апеляційної інстанції заяву, в якій просив розглядати дану справу у його відсутність.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись з первісним позовом до суду, позивач ОСОБА_1 просив встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період часу з 1998 року по 1999 рік та визнати квартиру АДРЕСА_2 ) спільним сумісним майном подружжя. У порядку поділу майна визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на майно, яке було придбано в період шлюбу.

В подальшому, судомпершої інстанції було прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна та визнання права власності та заяви ОСОБА_2 про збільшення розміру позовних вимог за зустрічним позовом, прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про зміну предмета позову за первісним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2020 року первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, поділ спільного сумісного майна та визнання права власності - залишено без розгляду за відповідною заявою ОСОБА_1 (а.с.79-80 т.1).

Тобто, предметом розгляду у даній справі є позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 , у якому остання, з врахуванням збільшення розміру позовних вимог, а також письмових пояснень від 29.06.2021 р. та від 17.08.2021 р. просила суд поділити спільне сумісне майно подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що з 07.07.1999 р. по 01.10.2014 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 та рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01.10.2014 р. у справі № 761/19979/14-ц про розірвання шлюбу між сторонами.

Звертаючись з даним позовом, позивачка ОСОБА_2 , вказувала на те, що за час перебування в шлюбі з ОСОБА_1 вони придбали рухоме та нерухоме майно, а саме: земельні ділянки: розміром 0,12 га., кадастровий номер :01:010:0077, 0,09 га., кадастровий номер :01:010:0195, що знаходяться за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Гвоздів, Садове товариство «Левада»; транспортні засоби марки: «Suzuki SX4», номерний знак НОМЕР_1 , марки «Mitsubishi Pajero Wagon», номерний знак НОМЕР_2 , а також збудували за спільні кошти двоповерховий садовий будинок з цокольним поверхом (садовий будинок «А», погріб «Б» - 12 кв.м.), що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Гвоздів, Садове товариство «Левада», та з ОСОБА_1 було придбано за спільні кошти ультразвуковий діагностичний сканер SSА-660А ХАRІО, виробництва ТOSНІВА, вартістю 23000,00 Євро, й внесено до статутного капіталу ТОВ «Галамед Груп» спільні кошти, частка в статутному капіталі товариства становить 30 %, а тому вважає, що вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності, при його розподілі ділиться в рівних частках між ними, якщо шлюбним договором або домовленістю не визначено іншого (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року в справі №372/504/17).

З матеріалів справи також слідує, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 408061 від 13.12.2011 р., виданого на підставі розпорядження Васильківської районної державної адміністрації № 1267 від 15.07.2011 р., ОСОБА_1 є власником земельної ділянки розміром 0,12 га, кадастровий номер :01:010:0077, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Гвоздів, Садове товариство «Левада».

Відповідно до Державного акту на право власність на земельну ділянку серії ЯЛ №982574 від 06.02.2012 р., виданого на підставі розпорядження Васильківської районної державної адміністрації № 371 від 21.03.2011 р., ОСОБА_2 є власницею земельної ділянки розміром 0,09 га, кадастровий номер :01:010:0195, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Гвоздів, Садове товариство «Левада».

Згідно зі свідоцтвом про право власності № НОМЕР_4 , виданим 27.11.2014 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, власником двоповерхового садового будинку з цокольним поверхом (садовий будинок «А», погріб «Б» - 12 кв.м), загальною площею 186,2 кв.м, житловою площею 58,3 кв.м, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,12 га, кадастровий номер :01:010:0077, за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 , форма власності приватна.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що земельні ділянки та садовий будинок є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а тому в порядку поділу цього майна обгрунтовано визнав за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності по 1/2 частині: земельної ділянки розміром 0,12 га., кадастровий номер :01:010:0077 та земельної ділянки розміром 0,09 га., кадастровий номер :01:010:0195, що знаходяться за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Гвоздів, Садове товариство «Левада», а також двоповерхового садового будинку з цокольним поверхом (садовий будинок «А», погріб «Б» - 12 кв.м), загальною площею 186,2 кв.м, житловою площею 58,3 кв.м, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,12 га, кадастровий номер :01:010:0077, за адресою: Київська область, Васильківський район, с/рада Гвоздівська, Садівниче товариство «Левада», будинок 1047.

Також з матеріалів справи видно, що відповідно до договору поставки № 231112, укладеного в 2012 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , додатку № 1 до цього договору та акту приймання-передачі, ОСОБА_1 у 2012 році придбав у власність ультразвуковий діагностичний сканер SSА-660А ХАRІО, виробництва ТOSНІВА, вартістю 23 000,00 Євро, в наступній комплектації: ультразвуковий діагностичний сканер SSА-660А ХАRІО, виробництва ТOSНІВА - основний блок серійний номер 99В0572892; датчик PLT-805AT № 99А0574683 лінійний; датчик вагінальний; датчик PVT-575MV № А7623200 конвексний 3D; термовідеопринтер.

В поданій позовній заяві позивачка зазначала, що вказаний ультразвуковий діагностичний сканер є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки був придбаний ОСОБА_1 під час шлюбу та за спільні кошти подружжя, при цьому на даний час останній передав його у користування ТОВ «Медічі груп». Вказана обставина відповідачем ОСОБА_1 спростована не була.

Відповідно до статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Статтею 61 СК України визначено, що якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 25 постанови №11 від 21 грудня 2007 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України ) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Оскільки ультразвуковий діагностичний сканер придбаний ОСОБА_1 під час перебування у шлюбі зі ОСОБА_2 , при цьому жодних доказів на підтвердження того, що кошти, за які ОСОБА_1 придбав вказаний пристрій, не є спільними коштами подружжя, надано не було, тому суд першої інстанції правильно вважав, що вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя.

Поряд з цим, під час розгляду вказаної справи суду, не надано доказів можливості реального поділу ультразвукового діагностичного сканера, згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а тому районний суд обґрунтовано вважав за необхідне визначити ідеальні частки кожного, визнавши право власності на спірний ультразвуковий діагностичний сканер по 1/2 частині за кожним.

Також, ОСОБА_2 були заявлені позовні вимоги про визнання за сторонами у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя права на частку в статутному (складеному) капіталі ТОВ «Гадамед Груп».

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Галамед Груп» () вбачається, що в полі «перелік засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі частки кожного із засновників (учасників); прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання, якщо засновник-фізична особа; найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код юридичної особи, якщо засновник юридична особа» зазначено: ОСОБА_1 - розмір внеску до статутного фонду 300,00 грн., ОСОБА_4 , розмір внеску до статутного фонду 200,00 грн., ОСОБА_5 - розмір внеску до статутного фонду - 300,00 грн.; в полі «дані про розмір статутного капіталу (статутного або складеного капіталу) та про дату закінчення його формування» зазначено 1000,00 грн.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 11 грудня 2019 року (справа № 638/19826/15-ц) прийшов до висновку про те, що якщо один з подружжя є учасником господарського товариства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобов`язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства.

Враховуючи те, що ТОВ «Галамед Груп» було створено в період перебування сторін у шлюбі та ОСОБА_1 саме в цей період внесено спільні кошти подружжя до статутного капіталу товариства, суд прийшов до обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки компенсації вартості 1/2 частини від належної йому частки у статутному капіталі товариства.

Щодо іншого майна - транспортного засобу марки «SuzukiSX4», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon», д.н.з. НОМЕР_2 , рішення суду в цій частині не оскаржувалось.

Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував дійсні обставини справи, зібраним по справі доказам надав належну правову оцінку та й прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність його постановлення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом була порушено територіальна підсудність при розгляді даної справи, не заслуговують на увагу.

На спірні правовідносини розповсюджуються правила виключної підсудності, як такі, що виникли з приводу нерухомого майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 114 ЦПК України, в редакції чинній на час звернення ОСОБА_1 в суд з первісним позовом, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Якщо пред`явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об`єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК України встановлено виключну підсудність, то позов пред`являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях (п.43 постанови №3 від 01 березня 2013 року Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ».

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 звернувся в суд із первісним позовом про поділ спільного майна подружжя, в тому числі й квартири АДРЕСА_2 , і її вартість була вищою, ніж заявлене до розподілу інше нерухоме майно, в зв`язку з чим були наявні підстави для виключної підсудності - відкриття провадження Шевченківським районним судом м. Києва.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 31 ЦПК України, діючого на час звернення із зустрічним позовом, крім прав та обов`язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред`явити зустрічний позов.

Відповідно до ч.2 ст. 123 ЦПК України, в редакції, чинній на час подачі зустрічного позову, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

В листопаді 2015 р. було подано суду зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, який прийнятий до спільного розгляду із первісним позовом (а.с. 70 т.1).

В грудні 2015 року ОСОБА_2 подала заяву про збільшення зустрічних позовних вимог (а.с. 89-90 т.1).

11 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у відповідності на підставі ст. 31 ЦПК України, в якій просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, розміром 0,12 га., кадастровий номер :01:010:0077, що знаходяться за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Гвоздів, Садове товариство «Левада», вартістю 119 980 грн., садовий будинок без внутрішнього оздоблення на вказаній земельній ділянці, вартістю 390 461 грн. (а.с.98-98 зв. т. 1).

31 грудня 2015 року ОСОБА_1 .По подана заява, в якій він зазначав, що даний спір не підсудній Шевченківському районному суду м. Києва та просив вирішити питання щодо доцільності розгляду його позовної заяви Шевченківським районним судом м. Києва (а.с.104-104зв.).

16 лютого 2016 року ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про зміну підстави та предмету позову та ціни позову, в якій просив встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період часу з березня 1998 року по 06.08.1999 р., та визнати 2-х кімнтану квартиру, що за адресою: АДРЕСА_2 спільним сумісним майном (а.с.131-131 зв.).

Відповідно до вимог ч.4 ст. 116 ЦПК України, в редакції закону, чинній на час звернення ОСОБА_1 з заявою про непідсудність даної справи Шевченківському районному суду м. Києва, забороняється передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, за винятком звипадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними по п.6 постанови №2 від 12 червня 2009 року Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до частини четвертої статті 116 ЦПК України забороняється передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, незалежно від зміни обставин, які впливають на визначення підсудності справи, крім випадків, установлених частиною першою

цієї статті. При цьому передача справи на розгляд іншому суду на підставі пункту 1 частини першої статті 116 ЦПК України залежить від обґрунтованості клопотання відповідача.

Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києві від 09 березня 2016 року було встановлено, що в зустрічному позові ОСОБА_2 поряд з іншими вимогами ставиться вимога про поділ та визнання права власності на нерухоме майно, що знаходиться у Шевченківському районі м. Києва, суд не вбачав підстав для передачі справи на розгляд іншому суду за місцем знаходження нерухомого майна.

З матеріалів справи також слідує, що ОСОБА_1 20 травня 2021 р., 25 травня 2021 р., 24 червня 2021 р. та 19 серпня 2021 р. звертався до суду із заявами про непідсудність поданого ним позову Шевченківського районному суду м. Києва, обгрунтовуючи такі заяви тим, що ним було змінено предмет та підстави позову й зменшено ціну позову, постановлено питання про визнання права власності на нерухоме майно, що знаходиться в м. Києві.

Частиною 2 ст. 31 ЦПК України визначено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Враховуючи те, що на час звернення позивача, розгляд даної справи вже було розпочато, то у суду були відсутні підстави для передачі даної справи до іншого суду за підсудністю.

Отже, посилання відповідача в апеляційній скарзі на порушення судом територіальної підсудності при розгляді даної справи, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було неправильно здійснено розподіл спільної сумісної власності, а саме: земельної ділянки, розміром 0,12 га, кадастровий номер :01:010:0077, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Гвоздів, Садове Товариство «Левада», оскільки така земельна ділянка була поділена на три нові ділянки, не містять підстав для скасування судового рішення, оскільки підлягає розподілу спільне майно подружжя, набуте за час шлюбу. Шлюб було розірвано у 2014 році, отже, на момент розірвання шлюбу існувала саме земельна ділянка розміром 0,12 га., з кадастровим номером :01:010:0077. Отже судом першої інстанції правильно було розподілено спільну сумісну власність, яка була набута під час шлюбу.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що спірний садовий будинок не є спільним сумісним майном подружжя, оскільки побудований відповідачем на кошти, позичені ним у ОСОБА_7 , та особисто для власних потреб, не заслуговують на увагу й спростовуються матеріалами справи.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 82 ЦПК України).

В рамках розгляду справи №761/9106/169 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики було встановлено, що ОСОБА_1 23 липня 2010 року та 10 липня 2013 року отримав у ОСОБА_7 кошти в сумі 49 000 доларів США для будівництва будинку за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Гвоздів, Садове товариство «Левада» та 47 000 доларів США для завершення внутрішнього оздоблення будинку, будівництва погреба, гаража і облаштування земельної ділянки за вказаною адресою.

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження того, що вказані кошти були використані ОСОБА_1 саме для будівництва зазначеного будинку та його облаштування, суду не надано.

Даний садовий будинок був побудований та оздоблений в 2010-2013 року, тобто в період перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в шлюбі, що не спростовує презумпцію вказаного майна, як спільного майна подружжя.

За таких обставин, доводи відповідача про те, що вказаний будинок був побудований ним за його особисті кошти, є неспроможними.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленого судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом 30 днів з дня виготовлення повної постанови.

Повний текст постанови виготовлений 01 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді: