Справа № 703/1695/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Бойко Л.М.

розглянувши в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1999 року по 2015 рік. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час навчається та потребує допомоги, а тому звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання доньки в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до закінчення донькою навчання.

Позивач надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просив розгляд справи проводити без його участі.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року по справі 6-1296цс15.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15 травня 2006 року судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області та виданого 21 червня 2000 року позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Як вбачається з довідки Національного університету біоресурсів і природокористування України №091-18 від 10 травня 2018 року ОСОБА_3 навчається на І курсі денної форми навчання за умов договору за спеціальністю «філологія». Дата закінчення навчання 30 червня 2021 року (а.с. 10).

Як вбачається з договору №ФінА-17021б від 10 серпня 2017 року укладеного між Національним університетом біоресурсів і природокористування України та ОСОБА_1 плата за навчання у вищевказаному університеті становить за весь термін навчання 75600 гривень, за 1,2,3, та 4 рік - по 18900 гривень (а.с. 11-12).

Згідно квитанції ПАТ КБ «Приват Банк» №0.0.820927234.1 від 7 серпня 2017 року ОСОБА_1 4 серпня 2017 року сплачено на рахунок Національного університету біоресурсів і природокористування за навчання ОСОБА_3 9450 гривень (а.с. 13).

Як вбачається з квитанції ПАТ КБ «Приват Банк» №1084-5051-3384-7754 від 20 грудня 2017 року ОСОБА_1 сплачено на рахунок Національного університету біоресурсів і природокористування за навчання ОСОБА_3 9450 гривень (а.с. 14).

Згідно квитанції ПАТ КБ «Приват Банк» №0953-3128-1025-9013 від 11 серпня 2017 року ОСОБА_1 сплачено на рахунок Національного університету біоресурсів і природокористування за проживання ОСОБА_3 з 1 вересня 2017 року по 31 липня 2018 року 4400 гривень (а.с. 15).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати її до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Як встановлено ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин зазначених уст.182 СК України.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст.18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої постановою Верховної ради України 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 вищевказаної Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26 квітня 2001 року передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надала суду відповідні докази, які є підставою для стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання, при цьому визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дитини на належне повноцінне її утримання.

Таким чином, з огляду на недопустимість порушення прав дитини на забезпечення батьками її належного утримання, за вимогою позивача слід стягнути аліменти на період її навчання за рішенням суду.

При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для його життєдіяльності, збереження рівня життя, який він б мав, в разі утримування його обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, саме і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання ним надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

В ході розгляду справи, позивачем доведено, що донька навчається в Національному університеті біоресурсів і природокористування України на платній формі навчання та проживає в гуртожитку, витрати за яке несе її мати ОСОБА_1 .

Виходячи з рівності обов`язку обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможності останніх її надавати, суд вважає за можливе позовні вимоги задоволити та стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/5 частини його доходу щомісячно.

Окрім того, як вбачається з позовної заяви, підставами звернення з відповідним позовом серед інших є підвищення цін на продукти харчування, одяг, лікування, навчання, житлово-комунальні послуги, проїзд у транспорті.

Вищевказані позивачем у позовній заяві обставини відповідають дійсності та являються загальновідомими фактами та безпосередньо впливають на життєдіяльність дитини.

Окрім того, суд приймає до уваги заяву відповідача про визнання позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Відповідно до ч.3 ст.82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, суд вважає, що за віком відповідач є працездатною особою, доводів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, або ж суттєвих змін у сімейному стані, які б унеможливлювали ним сплату аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, суду не подав, за таких обставин, суд приходить до беззаперечного висновку про можливість їх сплати останнім.

З врахуванням наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та аліменти у розмірі 1/5 частки від всіх видів доходів відповідача, є тим мінімумом, який батько в силу свого батьківського обов`язку за законом повинен сплачувати дитині та який не призведе до порушення його прав та інтересів, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

З наданого суду пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серія НОМЕР_3 ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач та відповідач звільнені від сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок, слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 185, 199, 200 СК України, ст.ст.81, 82, 141, 247, 263, 265, 273, 430 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15 травня 2006 року, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 аліменти на період навчання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 4 червня 2018 року і до закінчення нею навчання, до 30 червня 2021 року, але не довше ніж до досягнення нею 23 річного віку.

В частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць рішення підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий О.П.Опалинська