465/9578/21
2-н/465/3331/21
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

02.12.2021 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В. Я., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 щодо видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся у Франківський районний суд м. Львова із заявою щодо видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ наданий ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

У даному випадку суд застосовує аналогію закону, зокрема норми ст. 185 ЦПК України.

Заява про видачу судового наказу за формою та змістом повинна відповідати вимогам, встановленим Цивільним процесуальних кодексом.

Згідно з ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суддя вважає, що вказана заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Відтак заявником не зазначено офіційної електронної адреси та інших даних, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги (п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Окрім цього, вимоги до оформлювання документів встановлено Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163:2020", затвердженого наказом ДП "УКРНДНЦ" від 01 липня 2020 року № 144, який чинний від 01 вересня 2021 року, а саме, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи незалежно від носія інформації (далі - документи), зокрема на: організаційні (положення, статути, посадові інструкції, штатні розписи тощо); розпорядчі (постанови, рішення, накази, розпорядження); інформаційно-аналітичні (акти, довідки, доповідні записки, пояснювальні записки, службові листи тощо) документи, створювані в результаті діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, установ, підприємств, організацій та інших юридичних осіб (далі -юридична особа) незалежно від їхнього функціонально-цільового призначення, рівня і масштабу діяльності та форми власності. Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту та місця розташування реквізитів у документах; вимоги до бланків та оформлення документів; вимоги до виготовлення документів. Згідно з п. 5.26 вказаної системи передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки "Для копій".

Всупереч вищевказаним законодавчим нормам всі надані заявником письмових доказів (для суду та для боржники) не засвідчені належним чином (відповідність кожної копії письмового доказу оригіналу має бути окремо підтверджена особистим підписом заявника із зазначенням його власного імені та прізвища, а також дати такого засвідчення), заявника не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів поданих ним письмових доказів.

Як вбачається з матеріалів заяви, заявник вказаних вимог не дотримався та звернувся до суду із заявою, додавши документи, що суперечать вимогам ДСТУ 4163:2020.

Із поданих матеріалів заяви, заявником не додано до заяви про видачу судового наказу договорів про надання житлово-комунальних послуг, укладених із боржниками, не зазначено тарифи за відповідні періоди, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг, документів, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі, якщо із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, про відмову у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 161-166, 354-355 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з вищезазначених підстав, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання її копії.

Суддя В. Кузь