Справа № 135/1497/20
Провадження № 22-ц/801/458/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошина Т. В.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 рокуСправа № 135/1497/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу №135/1497/20 за матеріалами заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Товариства з обмеженою відповідальністю «СИНТЕЗГРУП»,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 03 грудня 2020 року, яка постановлена суддею Волошиною Т.В. в Ладижинському міському суді Вінницької області, повний текст складено 03 грудня 2020 року,

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «СИНТЕЗГРУП» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, в якій просив видати судовий наказ про стягнення з боржника ТОВ «СИНТЕЗГРУП» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 103612,12 грн на користь заявника ОСОБА_1 .

Заява була обґрунтована тим, що заявник перебуває у трудових відносинах з ТОВ «СИНТЕЗГРУП». Згідно виписки форми ОК-5 від 20 листопада 2020 року, загальна сума заробітної плати з серпня 2019 року по жовтень 2020 року, становить 103612,12 грн, яка боржником не була виплачена заявнику.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 03 грудня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з ТОВ «СИНТЕЗГРУП».

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи для продовження її розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що факт існування заборгованості по заробітній платі в розмірі 103612,12 грн, підтверджується випискою за формою ОК-5 від 20 листопада 2020 року, яка підлягає стягненню на його користь з боржника ТОВ «СИНТЕЗГРУП».

Враховуючи особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ, справа розглядається в апеляційній інстанції без повідомлення її учасників, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали про відмову у видачі судового наказу розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що заявником до заяви про видачу судового наказу не додано передбачених Законом доказів, що з ним не проведено повного розрахунку з виплати нарахованої заробітної плати, та не підтверджують безспірність заборгованості.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заявником на підтвердження заявлених вимог надано копії трудових книжок, виписки форми ОК-5 від 20 листопада 2020 року.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Відповідно до ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

За змістом ч. 1. ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Частиною 2 вказаної вище статті зазначено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано, щодо вимог не передбачених ст. 161 цього Кодексу, а також якщо з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" роз`яснено, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати. До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником заявлено вимоги про стягнення суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 103612,12 грн, проте надані заявником у якості доказів копії документів, не підтверджують того факту, що належні до виплати суми по заробітній платі не виплачені заявнику та складають заборгованість. Надані документи свідчать лише про нарахування вказаних сум.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що заявником до заяви про видачу судового наказу додані саме ті документи, що безспірно підтверджують вимоги заявника.

Доводи апеляційної скарги, що виписка форми ОК-5 від 20 листопада 2020 року є достатнім доказом, яка підтверджує безспірність вимог заявника, не може бути прийнята судом, оскільки виписка форми ОК-5 від 20 листопада 2020 року не підтверджує того факту, що належні до виплати суми по заробітній платі не були виплачені заявнику ОСОБА_1 та складають заборгованість.

Тому доводи апеляційної скарги про підтвердження безспірності заборгованості наявними у матеріалах справи довідкою за формами ОК-5 відхиляються апеляційним судом як неприйнятні.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного судового рішення апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 03 грудня 2020 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 03 лютого 2021 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Войтко Ю.Б.

Міхасішин І.В.