Провадження № 2/127/4477/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Волхової М.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на його утримання, як повнолітнього сина відповідача, який продовжує навчання, в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його ж утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення позивачем 23 років.

Позов мотивований тим, що відповідач ОСОБА_3 перебував в зареєстрованому шлюбі з матір`ю позивача ОСОБА_4 з 1997 року по 2010 рік. За час шлюбу в подружжя народився син позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу батьків позивач залишився проживати з матір`ю та проживає з нею донині. До повноліття позивача з відповідача на користь матері позивача стягувались аліменти на утримання на той час неповнолітнього позивача. Позивач продовжує навчання в навчальному закладі, що знаходиться в іншому місті, що тягне витрати на проїзд, проживання та купівлю необхідного приладдя та навчальних посібників. Після досягнення сином повноліття відповідач перестав надавати сину матеріальну допомогу. Відповідач працює в Головному управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області, отримує офіційний дохід. Позивач потребує від свого батька матеріальної допомоги на період свого навчання, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 04.12.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач 22.01.2021 року надав до суду відзив на позовну заяву, в якій визнав позовні вимоги частково в розмірі 1/7 частки від усіх видів його доходу або 3 500 гривень. Таку позицію мотивував тим, що у позивача крім батька (відповідача) є працездатна матір ОСОБА_4 , тому не тільки на батька, а й на матір покладається обов`язок по утриманню сина (по 50%) до закінчення навчання або досягнення 23 років. Стягнення з відповідача аліментів в розмірі, про який просить позивач (1/4 частка доходу) призведе до того, що розмір коштів, які батьки сумарно витрачатимуть на потреби позивача становитиме 12 108,50 гривень (по 6 054 гривень з кожного). Відповідач вважає, що стягнення такої надлишкової суми на користь позивача порушуватиме право власності відповідача, а також буде несправедливим по відношенню до його нинішньої сім`ї, яка складається з трьох осіб (окрім відповідача дружина та малолітня донька). Відповідач вважає, що для забезпечення гармонійного розвитку сина ОСОБА_5 на оплату його навчання в навчальному закладі достатньою сума буде 7 000 гривень, яку сумарно витрачатимуть обоє батьків (по 3 500 гривень кожен). В частці від доходу така сума складає 1/7, яку в якості аліментів на період навчання сина ОСОБА_5 відповідач визнає. На підтвердження своєї позиції до відзиву надав свідоцтво про народження доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідку про доходи №47.02-346/47-15 від 21.01.2021 року, медичну характеристику №2 від 21.01.2021 року.

29.01.2021 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав свої позовні вимоги, надав довідки про доходи матері ОСОБА_4 . Висловив незгоду з розрахунками відповідача суми, яка буде достатньою для забезпечення сина на час навчання (по 3500 гривень з кожного), вказав, що дохід у батька та матері дуже різниться, витрати матері в такому розмірі на сина є непосильними для неї. Додатково вказав, що позиція відповідача щодо спільного утримання сина з його матір`ю, різниця з його позицією щодо утримання його нової сім`ї, згідно якої лише він утримує малолітню доньку. Дружина відповідача також працює в тій же установі, що працює відповідач і також отримує дохід, за який утримується нинішня сім`я відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, пояснив, що йому необхідні кошти на навчання та проживання. У Львові за місцем навчання гуртожиток не надається, оскільки він навчається за змішаною формою (дистанційно-очно).

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію відповідача, висловлену у відзиві на позовну заяву, а саме визнання позову частково в розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно. Пояснив суду, що дружина відповідача теж працює в Головному управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області, отримує дохід в розмірі 12-13 тисяч на місяць.

Суд, заслухавши в судовому засіданні позивача та представника відповідача, ознайомившись з матеріалами справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього позивача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 та копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 (а.с.6-7).

Зі слів позивача, що не заперечується відповідачем та його представником, до липня 2020 року відповідач сплачував аліменти на утримання сина в період його навчання у Вінницькому технологічно-промисловому коледжі.

Згідно довідки №4847, виданої Львівським національним університетом імені Івана Франка 09.11.2020 року, ОСОБА_1 є студентом ІІІ курсу денної форми навчання на платній основі юридичного факультету, запланований термін завершення навчання червень 2022 року (а.с.11).

Згідно п.3.2 договору №2964с-20 про надання платної освітньої послуги, укладеному між Львівським національним університетом імені Івана Франка та ОСОБА_4 (здобувач вищої освіти ОСОБА_1 ) вартість освітньої послуг за весь строк навчання становить 58 456 гривень, в т.ч. за кожен навчальний рік 29 228 гривень з посеместровою оплатою (а.с.8).

Вартість 1-го семестру навчання сина сплачено ОСОБА_4 29.08.2020 року в розмірі 14 614,00 гривень, що становить 50% річної вартості навчання (а.с.10).

Згідно ст. 199 ч.1 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно п.20 Постанови пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В судовому засіданні судом перевірено та встановлено наявність вказаних юридичних фактів.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно довідки №47.02-346/47-15 від 21.01.2021 року ОСОБА_3 працює на посаді заступника начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області, за період з липня 2020 року по грудень 2020 року отримав офіційний сукупний дохід в сумі 145 302,06 гривень, середній щомісячний дохід становить 24 217,01 гривень (а.с.36).

Відповідно до медичної характеристики №2 від 21.01.2021 року ОСОБА_3 в результаті травми, отриманої в 2004 році, за результатами щорічного профілактичного періодичного медичного огляду в 2020 році встановлено діагноз: Артеріальна гіпертензія 1 ст., ступінь 1, ризик 2 СН0. Залишкові явища закритої черепно-мозкової травми у вигляді вираженої вегетативної дисфункції та часторецидивуючого вираженого цефалічного синдрому. Розповсюджений остеохондроз хребта з полі корінцевим синдромом з вираженим больовим компонентом (а.с.37).

Відповідач ОСОБА_3 з 11.02.2011 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 (нині ОСОБА_9 ), в якому в них у ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька ОСОБА_6 , яка також перебуває на утриманні відповідача (34 35).

Представником відповідача в судовому засіданні підтверджено обставину офіційного працевлаштування ОСОБА_10 (нинішньої дружини відповідача) в структурі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області, з отриманням нею доходу (заробітної плати) на рівні 12000 13000 грн., щомісячно, а тому вказана обставина в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Позивач є повнолітнім сином відповідача, який продовжує навчання, доходів не має, проживає разом з матір`ю, а тому суд дійшов висновку, що він потребує матеріальної допомоги від свого батька на час навчання, а відповідач має змогу надавати сину таку допомогу, перешкод для виконання ним обов`язку у виді сплати аліментів по утриманню власної повнолітньої дитини у розмірі достатньому для забезпечення її життєвих потреб судом не встановлено.

Як встановлено судом, відповідач матеріальної допомоги у добровільному порядку повнолітньому сину, який продовжує навчання, не надає, фактично переклавши обов`язок по піклуванню та матеріальному забезпеченні сина на мати ОСОБА_4 , що не відповідає нормам закону.

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина, і цей обов`язок також розповсюджується на батька позивача.

Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання є правом повнолітньої дитини або одного з батьків, з якими вона проживає, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

Визнаючи позовні вимоги частково ОСОБА_3 посилається на те, що заявлений позивачем розмір аліментів є надмірним щодо потреб позивача та несправедливим щодо інших членів сім`ї позивача (дружини та неповнолітньої доньки).

Суд лише частково погоджується з такою позицією відповідача, оскільки поняття «надмірності» аліментів є оціночним судженням відповідача. Закон не встановлює межі аліментів, які підлягають стягненню на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, тому вказана підстава не звільняє позивача від обов`язку надавати матеріальну допомогу власній, вже повнолітній дитині, яка продовжує навчання, задля забезпечення її розвитку на нормальному життєвому рівні.

При визначенні розміру аліментів суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, встановлені обставини справи та оцінює надані докази в їх сукупності, а також бере до уваги Правові висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 24 грудня 2014 року по справі №6-186цс14 та постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року по справі №208/3075/16, та дійшов висновку, що можливо стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в Львівському Національному університеті ім. Івана Франка.

Разом з тим при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я відповідача, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, яка крім позивача перебуває на утриманні його працездатної дружини, тому приходить до висновку про часткове задоволення позову в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, оскільки саме такий розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відповідатиме потребам повнолітньої дитини в сучасних соціально-економічних реаліях.

Таким чином позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу по аліментам за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 840,80 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 182, 199, 200 СК України, ст.ст. 137, 141, 206, 263-265, 273, 430, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , який навчається в Львівському національному університеті імені Івана Франка, в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 26.11.2020 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23 років, тобто до 15.12.2022 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу по аліментам за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 04.02.2021 року.

Суддя: