Ухвала

13 січня 2021 року

м. Київ

справа № 500/4409/19

провадження № 61-19224ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в інтересах якого діє Хотинський Станіслав Валерійович, на постанову Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - первинна профспілкова організація Ізмаїльською порту, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2020 року подана касаційна скарга Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в інтересах якого діє Хотинський С. В., на постанову Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року заявник вказує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 29 листопада 2018 року у справі № 292/50/18, від 13 грудня 2018 року у справі № 577/256/18, від 1 квітня 2020 року у справі № 369/4678/18, від 14 листопада 2018 року у справі № 521/75/17, від 2 червня 2020 року у справі № 826/24208/15, від 17 червня 2020 року у справі № 760/2330/15-ц, від 22 вересня 2020 року у справі № 760/7037/17-ц, від 12 серпня 2020 року у справі № 753/3889/17, від 3 червня 2020 року у справі № 757/32634/16-ц, у постановах Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі № 6-703цс15, від 1 липня 2015 року у справі

№ 6-119цс15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судових рішень пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити посилання на постанови саме Верховного Суду, в яких зроблено висновок щодо застосування норми права, із зазначенням, у чому саме полягає невідповідність оскаржених судових рішень сформованій практиці у подібних правовідносинах.

Тому посилання заявника на незастосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні постанови Вищого адміністративного суду України від 9 березня 2017 року у справі № 806/617/15 касаційним судом не приймаються.

Також заявник вказує на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зазначаючи, що суд розглянув справу без його участі.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

До касаційної скарги додано клопотання про зупинення виконання оскаржуваної постанови Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року в частині, яка не підлягає негайному виконанню, до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Вивчивши доводи клопотання та зміст оскаржуваного судового рішення, касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з огляду на наступне.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 2 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 2 червня 2020 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді контролера на контрольно-пропускному пункті загону охорони морського порту служби морської безпеки Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» (Адміністрація Ізмаїльського морського порту).

Стягнено з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Стягнено з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) на користь ОСОБА_1 5 000 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми за один календарний місяць.

Касаційний суд доходить висновку про відсутність правових підстав для зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року, оскільки заявником не надано доказів відкриття виконавчого провадження з виконання оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в інтересах якого діє Хотинський Станіслав Валерійович, на постанову Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року.

Витребувати з Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області матеріали цивільної справи № 500/4409/19 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - первинна профспілкова організація Ізмаїльською порту, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в інтересах якого діє Хотинський Станіслав Валерійович, про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук

І. М. Фаловська