РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю секретаря судового засідання Олексієнко С.О., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1 ,заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,про встановлення факту,що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання її дідуся ОСОБА_5 із спадкодавцем ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на час їх смерті,який має юридичне значення для отримання спадщини за законом.

В заяві зазначає,що на підставі свідоцтва про право власності,видане 25.03.1993 р.підприємством «Мотор-Січ», ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 ,право власності було зареєстровано у встановленому порядку.

На випадок смерті ОСОБА_6 залишив заповіт від 26.08.1994 р.,яким всю належну йому частину квартири,вказаної вище,заповідає ОСОБА_5 .

На випадок смерті ОСОБА_7 залишила заповіт від 26.08.1994 р.,яким всю належну йому частину квартири,вказаної вище,заповідає ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_6 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,та ОСОБА_7 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ,прийняв спадщину за заповітами, оскільки починаючи з 2007 р постійно проживав разом із спадкодавцями за згадуваною вище адресою на час відкриття спадщини,від спадщини не відмовлявся.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер,відкрилася спадщина за законом, спадкоємці за законом першої черги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовились від прийняття спадщини на користь заявниці ОСОБА_1 .

Постановою нотаріуса від 27.08.2021 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину,оскільки не підтверджено документально факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,відсутні документи щодо належності ОСОБА_5 на праві власності спадкового майна.

Посилаючись на те,що встановлення юридичного факту постійного проживання ОСОБА_5 з померлими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на час відкриття спадщини є необхідним для оформлення спадкових прав,спір про право відсутній,заявник просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 разом із спадкодавцем ОСОБА_6 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,а також із спадкодавцем ОСОБА_7 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ,на день їх смерті за адресою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Воронова-Живецька Н.В.заяву підтримали.

Пояснили,що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були зареєстровані та постійно мешкали за адресою АДРЕСА_1 ,куди у 2007 р.через хворобу ОСОБА_6 переїхав та постійно мешкав ОСОБА_5 ,допомагаючи матері ОСОБА_7 доглядати ОСОБА_6 до часу смертіостаннього,а після його смерті залишився та мешкав з матір`ю ,доглядаючи її до смерті,яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини за заповітами не звертався, спадщину прийняв фактично та від неї не відмовлявся,був зареєстрований за іншою адресою,тому після його смерті у ОСОБА_1 виникли певні перешкоди у оформленні спадщини після смерті діда,на яку інші спадкоємці за законом не претендують,відмовились на її користь.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримали та підтвердили викладені вище обставини.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,допитавши свідків,суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Як встановлено з матеріалів справи, на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру,виданого підприємством «Мотор-Січ» 25.03.1993 р., ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві власності належала квартира за адресою АДРЕСА_1 по Ѕ частині кожному,право власності було зареєстровано в ОП ЗМБТІ за № 36213 у реєстрову книгу № 231,про що надана копія свідоцтва та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно.

На випадок смерті ОСОБА_6 залишив заповіт від 26.08.1994 р.,яким всю належну йому частину квартири,вказаної вище,заповідає ОСОБА_5 .

На випадок смерті ОСОБА_7 залишила заповіт від 26.08.1994 р.,яким всю належну йому частину квартири,вказаної вище,заповідає ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7 .

Як передбачено ст.11 ЦК України,підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є,зокрема,акти цивільного законодавства,а згідно ст.1220 ЦК України встановлено,що смерть спадкодавця породжує спадкові правовідносини.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Як передбачено ст.1296 ч.1 ЦК України,спадкоємець,який прийняв спадщину,може одержати свідоцтво про право на спадщину,тобто документально оформити право власності на спадкове майно.

Для того,щоб спадкоємець вважався таким,що прийняв спадщину,необхідно встановити факт постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини,що розцінюється законом як встановлення факту,що має юридичне значення.

Згідно з п.4.10 п.4 Глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям,які прийняли спадщину,строком не обмежена,тобто спадкоємець,який прийняв спадщину,може звернутись за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку,встановленого для прийняття спадщини.

Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини ,який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

З матеріалів справи встановлено,що після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спадкоємець за заповітом ОСОБА_5 із заявами про прийняття спадщини у встановленому законом порядку не звертався,спадкова справа після смерті ОСОБА_6 заводилась за заявою його дружини ОСОБА_7 ,після її смерті спадкова справа не заводилась,з чого слідує висновок,що ОСОБА_5 як спадкоємець за заповітом після смерті вказаних вище спадкодавців від спадщини в установленому законом порядку не відмовився.

Заявник зазначила у заяві,та цього не оспорювали заінтересовані особи,що ОСОБА_5 на день смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживав разом із спадкодавцями,здійснював за ними догляд,а в подальшому поховав.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,узагальнений зміст показань яких полягає у тому,що вони є найближчими сусідами ОСОБА_5 ,який протягом з 2007 р. постійно мешкав разом з матір`ю ОСОБА_7 та відчимом ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 ,вів з ними спільне домашнє господарство,доглядав до часу їх смерті,спору щодо спадщини після смерті батьків між ним та іншими особами не виникало.

Свідок ОСОБА_11 ,який є чоловіком заявниці ОСОБА_1 ,показав,що коли захворів родич його дружини прадід ОСОБА_12 ,її дід ОСОБА_5 переїхав до квартири батьків,де постійно мешкав та допомагав матері ОСОБА_7 спочатку доглядати ОСОБА_13 ,а після його смерті вже доглядав за матір`ю ОСОБА_7 ,після їх смерті організовував поховання, а у 2013 р.в цю квартиру в`їхали подружжя ОСОБА_14 .

З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про доведеність факту постійного проживання ОСОБА_5 в період з 2007 р.зі спадкодавцями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по день їх смерті ,що було обумовлено,в тому числі, і необхідністю здійснення за ними постійного догляду, встановлення цього факту необхідне заявнику для оформлення спадкових прав.

Відповідно до ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти,від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи,якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки заявник не може документально підтвердити юридичний факт,від якого залежить реалізація її права на отримання спадщини за законом,як вона про це зазначила у заяві, ОСОБА_1 обґрунтовано звернулася до суду із вказаною заявою окремого провадження,оскільки спору про право на час розгляду заяви не встановлено.

На підставі ст.4,12,13,76,81,258,259,265,315,319,353,355 ЦПК України,суд -

Ухвалив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 ,по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 ,по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А.Галущенко