МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №370/1727/17

заочне

"16" листопада 2021 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Добрянською Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду смт Макарів Бучанського району Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджи-Солюшинс» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

позивач ТОВ «Енерджи-Солюшинс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, 16.08.2016 року між ТОВ «ЕНЕРДЖИ-СОЛЮШИНС» (покупець) та ФОП відповідачем ОСОБА_1 (постачальник) було укладено договір поставки № 16/08 (договір).

Позивач мав статус покупця за договором, а відповідач - статус постачальника.

Відповідно п.1.1. договору, постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені даним договором, поставити товар, який визначений у специфікаціях до даного договору, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені даним договором, прийняти та оплатити товар.

Відповідно п.2.1. договору, постачальник зобов`язаний здійснити першу поставку товару не пізніше 12.09.2016 року.

Графік здійснення поставок відповідних партій товару постачальником був визначений сторонами на підставі п.2.1.-2.6. договору. Зокрема, за аналізом вказаних положень договору, постачальник зобов`язаний був здійснювати поставку відповідної партії товару, що мала бути не менше 12 тон, щотижнево.

Згідно ж п.2.9. договору, постачальник зобов`язаний здійснити постачання всіх партій товару загальним обсягом не менше 220 тон до 31.11.2016 року.

Відповідно п.5.1. договору, товар вважається переданим за кількістю постачальником та прийнятим покупцем з моменту підписання сторонами видаткових накладних на відповідну партію товару.

Відповідно п.6.1. договору, протягом 10 банківських днів з моменту підписання даного договору, покупець сплачує на користь постачальника 30 % від загальної ціни договору, яка визначена в п.1.3. даного договору, що складає 99000.00 гривень. Грошові кошти, які сплачені за умовами даного пункту є попередньою оплатою.

16.08.2016 року на підставі платіжного доручення №249 позивачем було внесено на рахунок відповідача авансову оплату за договором у розмірі 52 800.00 гривень.

23.08.2016 року на підставі платіжного доручення №279 позивачем було внесено на рахунок відповідача авансову оплату за договором у розмірі 50 000.00 гривень.

01.09.2016 року на підставі платіжного доручення №308 позивачем було внесено на рахунок відповідача авансову оплату за договором у розмірі 49 000.00 гривень.

14.09.2016 року на підставі платіжного доручення №346 позивачем було внесено на рахунок відповідача авансову оплату за договором у розмірі 30 000.00 гривень.

19.09.2016 року на підставі платіжного доручення №196 позивачем було внесено на рахунок відповідача авансову оплату за договором у розмірі 20 000.00 гривень.

23.09.2016 року на підставі платіжного доручення №212 позивачем було внесено на рахунок відповідача авансову оплату за договором у розмірі 27 500.00 гривень.

10.10.2016 року на підставі платіжного доручення №257 позивачем було внесено на рахунок відповідача авансову оплату за договором у розмірі 30 000.00 гривень.

Загальна вартість внесеної позивачем авансової оплати за договором становить 259 300.00 гривень.

Проте, незважаючи на внесення позивачем оплати на вказану суму, відповідач не здійснив поставки жодної партії товару.

Відповідно п.2.7. договору, будь-яке відхилення від графіку постачання, або ж здійснення постачання товару за меншим обсягом ніж 12 тон товару щотижнево сторони вважають грубим порушенням умов Договору.

Згідно п.7.1. договору, у випадку порушення своїх зобов`язань за договором, сторони несуть відповідальність, яка визначена даним договором та чинним в Україні законодавством.

Позивач зазначає, що відповідні правові наслідки невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань сторони передбачили у самому договорі - у вигляді застосовних до сторін заходів відповідальності.

Так, відповідно до п.7.2. договору, за прострочення постачання постачальник сплачує на користь покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період заборгованості, від вартості партії товару, постачання якої не проведено в строк, за кожний день прострочення постачання до моменту здійснення постачання належним чином.

Пунктом 7.3. договору передбачено, якщо постачальник не здійснить першу поставку товару до 12.09.2016 року, постачальник сплачує на користь покупця штраф в розмірі 10 (десяти) % від загальної вартості попередньої оплати, яка внесена покупцем.

Згідно п.7.4. договору, у випадку, якщо постачальник здійснить постачання, порушивши строк кожної наступної поставки більше, ніж на 5 (п`ять) календарних днів, останній сплачує на користь покупця штраф у розмірі 10 (десяти)% від загальної вартості товару щодо якого здійснено прострочення постачання.

З огляду на те, що відповідач взагалі не здійснив поставку товару за договором попри внесення позивачем попередньої оплати, виникли підстави для застосування до відповідача штрафних санкцій, передбачених пунктами 7.2.-7.4. договору.

Пеня, передбачена п.7.2. договору розраховується за формулою СБ х (ОС х 2)% / КДР х КДП, де СД - сума боргу; ОС - облікова ставка НБУ; КДР - кількість днів у році; КДП - кількість днів прострочення.

Відомості щодо розміру облікових ставок НБУ в період протягом 2016-2017 років оголошені на сайті офіційного інтернет представництва Національного Банку України за посиланням httрs://bапк.gоу.uа/соntгоl/uk/риblish/агtіlе?агt_іd=53647.

Оскільки у різні періоди часу діяла різна облікова ставка НБУ та для кожної авансованої партії товару кількість днів прострочення поставки різна, розмір пені для прострочення поставки по кожній партії товару визначався окремо з урахуванням облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період.

Також при розрахунку пені брались до уваги наступні обставини.

Відповідно до п.1.2. договору, загальна ціна договору складає 330000 гривень.

Відповідно до п.1.4. договору, обсяг товару, що сумарно передається на умовах даного договору за всіма поставками не може бути меншим, ніж 220 тон.

Звідси, вартість однієї тони товару становить 330000 / 220 = 1500.00 гривень.

Відповідно до п.2.4, 2.6, 2.7 договору, щотижнева поставка не може бути меншою 12 тон. Вартість щотижневої поставки становить 12 т х 1500.00 гривень = 18 000.00 гривень.

Відповідно п.2.9 договору, постачальник зобов`язаний здійснити постачання всіх партій товару загальним обсягом не менше 220 тон до 31.11.2016 року.

З огляду на це, пеня за прострочку поставки відповідної щотижневої партії товару, що мали бути поставлені за період з 13.09.2016 року по 27.11.2016 року нараховувалась від вартості відповідної мінімальної щотижневої поставки, тобто від 18 000.00 гривень з урахуванням строку поставки відповідної партії Товару та періоду прострочення її поставки.

Починаючи з 02.12.2016 року пеня нараховувалась від вартості решти товару, що мала бути поставлена за договором в строк до 31.11.2016 року (тобто до 01.12.2016 року), згідно доданого до позову графіку поставок. Маса такого товару становить 76 тон, а вартість - 114 000.00 гривень.

Керуючись п.6 ст.232 Господарського кодексу України, пеня нараховувалась за шість місяців, починаючи з першого дня прострочення відповідного зобов`язання.

Оскільки станом на час дії договору відповідач мав статус ФОП, то застосування норми ГК України щодо періоду нарахування пені проводилось з огляду на ст.51 ЦК Укрїни, яка передбачає, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

З урахуванням графіку поставок, якого мав дотримуватись відповідач, його порушення, та здійснених розрахунків пені у відповідності до п.7.2 договору, що додані до позовної заяви, загальний розмір пені становить 45 963.18 гривень.

Розмір штрафу, передбаченого п.7.3. договору, становить 10 % від загальної суми внесеного авансу та дорівнює 259 300.00 гривень х 10% - 25 930.00 гривень.

Розмір штрафу, передбаченого п.7.4 договору становить 10 % від загальної вартості товару, щодо якого здійснене прострочення постачання більше, ніж на п`ять календарних днів. Оскільки товар не поставлявся взагалі, то штраф розраховується із загальної суми вартості товару, що мав постачатись, вартість якого вказана в п.1.2. договору, та такий штраф дорівнює 330 000.00 гривень х 10% = 33 000.00 гривень.

Строк дії договору сплив 31.12.2016 року згідно п.15.1. договору. При цьому, ні протягом строку дії договору, ні в подальшому постачальник так і не поставив товар, щодо якого покупцем був внесений авансовий платіж у загальному розмірі 259 300.00 гривень.

Отже, оскільки правова підстава набуття грошових коштів позивача відповідачем у вигляді договору

відпала у зв`язку із закінченням строку його дії, а товар за договором так поставлений і не був, внесений авансовий платіж підлягає поверненню як безпідставно набуте майно (грошові кошти).

Станом на день подання даної позовної заяви авансова оплата у розмірі 259 300.00 гривень відповідачем позивачеві не повернута.

Вартість трьох відсотків річних розраховується за формулою С х 3 х Д : 365 : 100, де: С - сума заборгованості,

Загальна сума грошових коштів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 259 300.00 гривень + 45 963.18 гривень + 25 930.00 гривень + 33 000.00 гривень + 4 527.12 гривень + 20 484.70 гривень = 389 205.00 гривень.

Щодо підсудності спору позивач звертає увагу, що укладаючи договір із позивачем відповідач мав статус суб`єкта господарювання, а саме, статус фізичної особи-підприємця.

Проте, 29.12.2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців був внесений запис №3003605 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

З огляду на зазначене, у зв`язку з втратою відповідачем статусу фізичної особи-підприємця, він має нести цивільну відповідальність як фізична особа, а даний спір має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Частиною 3 ст.46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Відповідно до ст.52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Фізична особа-підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна.

Втрата відповідачем статусу суб`єкта підприємницької діяльності не звільняє її від виконання зобов`язань за договором.

Представник позивача ТОВ «Енерджи-Солюшинс» за довіреністю адвокат Григораш К.М. просить: - стигнути з ОСОБА_1 , який має ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ТОВ «Енерджи-Солюшинс» , грошові кошти у сумі 389205.00 гривень; витрати по сплаті судового збору у сумі 5838.07 гривень.

В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Енерджи-Солюшинс» адвокат Григораш К.М. підтримала позовні вимоги з посиланням на обставини викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 не визнав позовні вимоги, просив відмовити в їх задоволенні.

Судом встановлено, що згідно договору поставки №16/08 від 16.08.2016 року, укладеному між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 (зареєстрований в ЄДРЮОФОП від 06.05.2016 року за №0003605) - постачальником, та ТОВ «Енерджи-Солюшинс» - покупцем, постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені даним договором, поставити товар, який визначений у специфікаціях до даного договору, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені даним договором, прийняти та оплатити товар.

Пунктом 1.2. передбачено, що загальна ціна договору складає 330000 гривень.

Відповідно п.1.4., обсяг товару, що сумарно передається на умовах даного договору за всіма поставками не може бути меншим, ніж 220 тон.

Відповідно п.2.1. договору, постачальник зобов`язаний здійснити першу поставку товару не пізніше 12.09.2016 року.

Графік здійснення поставок відповідних партій товару постачальником був визначений сторонами на підставі п.2.1.-2.6. договору. Зокрема, за аналізом вказаних положень договору, постачальник зобов`язаний був здійснювати поставку відповідної партії товару, що мала бути не менше 12 тон, щотижнево.

Згідно ж п.2.9. договору, постачальник зобов`язаний здійснити постачання всіх партій товару загальним обсягом не менше 220 тон до 31.11.2016 року.

Відповідно п.5.1. договору, товар вважається переданим за кількістю постачальником та прийнятим покупцем з моменту підписання сторонами видаткових накладних на відповідну партію товару.

Відповідно п.6.1. договору, протягом 10 банківських днів з моменту підписання даного договору, покупець сплачує на користь постачальника 30 % від загальної ціни договору, яка визначена в п.1.3. даного договору, що складає 99000.00 гривень. Грошові кошти, які сплачені за умовами даного пункту є попередньою оплатою.

Відповідно п.2.7. договору, будь-яке відхилення від графіку постачання, або ж здійснення постачання товару за меншим обсягом ніж 12 тон товару щотижнево сторони вважають грубим порушенням умов Договору.

Згідно п.2.9. договору, постачальник зобов`язаний здійснити постачання всіх партій товару загальним обсягом не менше 220 тон до 31.11.2016 року.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що товар вважається переданим за кількістю

постачальником та прийнятим покупцем з моменту підписання сторонами видаткових

накладних на відповідну партію товару.

Відповідно п.6.1. договору, протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту

підписання даного договору, покупець сплачує на користь постачальника 30 % (тридцять

відсотків) від загальної ціни договору, яка визначена в п.1.3. даного договору, що складає

99000.00 (дев`яносто дев`ять тисяч) гривень. Грошові кошти, які сплачені за умовами даного пункту є попередньою оплатою.

Згідно п.7.1. договору, у випадку порушення своїх зобов`язань за договором, Сторони несуть відповідальність, яка визначена даним договором та чинним в Україні законодавством.

Пунктом 7.2. договору передбачено, що за прострочення постачання постачальник сплачує на користь покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період заборгованості, від вартості партії товару, постачання якої не проведено в строк, за кожний день прострочення постачання до моменту здійснення постачання належним чином.

Пунктом 7.3. договору передбачено, якщо постачальник не здійснить першу поставку товару до 12.09.2016 року, постачальник сплачує на користь Покупця штраф в розмірі 10 (десяти) % від загальної вартості попередньої оплати, яка внесена Покупцем.

Згідно п.7.4. договору, у випадку, якщо Постачальник здійснить постачання, порушивши строк кожної наступної поставки більше, ніж на 5 (п`ять) календарних днів, останній сплачує на користь покупця штраф у розмірі 10 (десяти)% від загальної вартості товару щодо якого здійснено прострочення постачання (а.с.13-19, 78-83).

Відповідно розрахунку пені за п.7.2 договору поставки №16/08 від 16.08.2016 року, розмір пені передбаченої п.7.2. договору за усіма партіями товарі становить 45963.18 гривні (а.с.9-12).

Згідно платіжному дорученню №249 від 16.08.2016 року ТОВ «Енерджи-Солюшинс» на рахунок підприємця ОСОБА_1 внесена авансова оплата за договором у розмірі 52 800.00 гривень.

Згідно платіжному дорученню №279 від 23.08.2016 року ТОВ «Енерджи-Солюшинс» на рахунок підприємця ОСОБА_1 внесена авансова оплата за договором у розмірі 50 000.00 гривень.

Згідно платіжному дорученню №308 від 01.09.2016 року ТОВ «Енерджи-Солюшинс» на рахунок підприємця ОСОБА_1 внесена авансова оплата за договором у розмірі 49 000.00 гривень.

Згідно платіжному дорученню №346 від 14.09.2016 року ТОВ «Енерджи-Солюшинс» на рахунок підприємця ОСОБА_1 внесена авансова оплата за договором у розмірі 30 000.00 гривень.

Згідно платіжному дорученню №196 від 19.09.2016 року ТОВ «Енерджи-Солюшинс» на рахунок підприємця ОСОБА_1 внесена авансова оплата за договором у розмірі 20 000.00 гривень.

Згідно платіжному дорученню №212 від 23.09.2016 року ТОВ «Енерджи-Солюшинс» на рахунок підприємця ОСОБА_1 внесена авансова оплата за договором у розмірі 27 500.00 гривень.

Згідно платіжному дорученню №257 від 10.10.2016 року ТОВ «Енерджи-Солюшинс» на рахунок підприємця ОСОБА_1 внесена авансова оплата за договором у розмірі 30 000.00 гривень (а.с.20-26).

Відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, від 29.12.2016 року номер запису 3003605, припинена підприємницька діяльність фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за власним рішенням (а.с.41-46).

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, шо у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

-припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено

договором або законом, або розірвання договору;

-зміна умов зобов`язання;

-сплата неустойки;

-відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1, 2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст.665 ЦК України, у разі відмови продавця передати проданий товар, покупець має право відмовитись від договору купівлі-продажу.

Частиною 1, 2 ст.1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до п.3 ч.3 цієї ж статті, положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Оцінюючи здобуті докази у їх сукупності, суд визнає їх належними, достовірними та допустимими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань.

Керуючись вимогами ст.525, 610, 611, ч.2 ст. 615, ч.1, 2 ст.625, ст.665, ч.1, 2 ст.1212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ТОВ «Енерджи-Солюшинс», , грошові кошти у сумі 389205.00 гривень; витрати по сплаті судового збору у сумі 5838.07 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заочне рішення суду набирає законної сили в загальному порядку відповідно до ст.289 ЦПК України.

Резолютивна частина заочного судового рішення складена 16.11.2021 року.

Повний текст заочного рішення буде складений 26.11.2021 року.

Суддя