Єдиний унікальний номер справи 372/1186/20
Провадження №22-ц/824/594/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Сас Ю.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені приблизно з березня 2019 року. Між сторонами відсутнє почуття та кохання один до одного, кожен живе своїм життям та інтересами, фактичні місця проживання не збігаються, подальше збереження сім`ї є неможливим.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18 червня 2020 року сторонам надано строк для примирення до 03.09.2020 року, однак станом на 03.09.2020 року сторони до примирення не дійшли.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 03 вересня 2020 року вищевказаний позов задоволено.

Не погоджуючись з ухваленим по справі рішенням, відповідач подала апеляційну скаргу, оскаржуване рішення вважає незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неповним встановленням обставин, які мають значення для справи, та з неправильним застосуванням норм матеріального права. На підставі наведених доводів просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач заперечував проти апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Сторона відповідача, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. Через відділ прийому громадян представник відповідача ОСОБА_3 подав клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні, однак жодного доказу на підтвердження поважності своєї неявки не надав. За таких умов його неявка в саме судове засідання не може вважатися поважною. Зважаючи на викладене апеляційний суд, в судовому засіданні ухвалив відмовити в задоволенні клопотання та здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для його зміни чи скасування відсутні.

У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Наведене положення міститься й в ст. 24 СК України.

Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

У відповідності до положень ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Задовольняючи позов і розриваючи шлюб, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, між подружжям втрачено почуття любові, примирення не можливе. Також судом було враховано й те, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя. За таких умов суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову. З наведеними висновками суду першої інстанції в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, відповідач вказував на безпідставне неврахування судом можливості відновлення сімейних стосунків. В той же час на підтвердження таких посилань апелянтом до суду першої інстанції жодного доказу представлено не було. Крім того, одним із доводів апелянта було неврахування судом заяви про неможливість участі у справі у зв`язку із підозрою на захворювання Covid-19. В той же час до суду не було представлено доказів обґрунтованості неможливості явки в судове засідання у зв`язку з захворюванням на вказану хворобу. При цьому апеляційним судом було прийнято апеляційну скаргу відповідача з усіма доданими документами, відтак забезпечено останньому можливість представити до суду усі без виключення документи, якій той вважав необхідними для підтвердження своєї позиції. В той же час апелянтом не було надано до апеляційного суду належних та допустимих доказів стосовно предмету розгляду справи.

При вирішені справи зважає колегія суддів й на те, що позов про розірвання шлюбу був поданий ще в квітні 2020 року, відтак з часу подачі такого позову до часу ухвалення судом першої інстанції рішення по справі пройшло майже п`ять місяців, на протязі яких сторони так і не прийшли до згоди зберегти шлюб, хоча у відповідача був час для вирішення питання про збереження сім`ї.

Не відбулося відновлення сімейних відносин й за час апеляційного розгляду справи. За таких умов посилання апелянта з цього приводу не можуть бути прийняті апеляційним судом.

Окремо колегія суддів апеляційного суду зважає на те, що хоча законом й встановлено, що суд має сприяти примиренню сторін, в той же час примушування особи у разі недосягнення примирення між сторонами перебувати в шлюбі поза її волею було б порушенням її конституційних прав. За таких умов колегія суддів вважає доводи апелянта безпідставними.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов до правильного висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько