Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волноваха в порядку загального позовного провадження цивільну справу №221/4305/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до військово - цивільної адміністрації м. Волновахи Волноваського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

30.06.2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Волноваського районного суду Донецької області з позовом до військово-цивільної адміністрації м. Волноваха Волноваського району Донецької області (далі ВЦА м Волноваха) про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру АДРЕСА_1 .

На обґрунтування позовної заяви позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Зазначає, що за життя ОСОБА_2 призначила її спадкоємицею всього майна, про що 16.12.2014 року склала заповіт, який зареєстрований в реєстрі №1572. Спадкоємці за законом відсутні. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалася. Спадщину ніхто не прийняв, оскільки на момент смерті ОСОБА_2 проживала одна. Позивачка вирішила оформити спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , але з`ясувалося, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу. Позивач звернулася в БТІ, де їй видали ксерокопію свідоцтва про право власності від 24.03.1994 року № НОМЕР_1 , згідно якого квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 . Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу М.Л. Гончарова з метою отримання спадщини, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючого документу на квартиру та пропуск строку для прийняття спадщини. Тому позивач звернулася до суду і просила визнати право власності на квартиру в порядку спадкування.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 08.07.2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 21).

05.11.2020 року до суду надійшов відзив відповідача ВЦА м.Волноваха, згідно якого остання позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі з посиланням на те, що позивачкою пропущений строк для прийняття спадщини та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту прийняття спадщини (а.с. 27-28).

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в їх сукупності, доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Із наявної у матеріалах справи копії Свідоцтва про право власності вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 (а.с. 8).

З копії паспорта серії НОМЕР_2 виданого Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області 13.08.1997 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 2,3).

Відповідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 03.11.2017 року Докучаєвським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №171 (а.с. 6).

Згідно наявного у матеріалах справи копії заповіту від 16.12.2014 року, посвідченого державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори, вбачається, що ОСОБА_2 призначила спадкоємцем всього належного їй майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Згідно довідки про склад сім`ї №781 виданої Військово-цивільною адміністрацією м.Волноваха Волноваського району Донецької області вбачається, що ОСОБА_2 , 1934 року народження, дійсно була прописана (зареєстрована) з 18.01.1977 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 , та була зареєстрована одна (а.с. 7).

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухому майно №213506740 від 23.06.2020 року, відомості щодо права власності на квартиру АДРЕСА_1 в Державному реєстрі відсутні (а.с. 14).

З листа приватного нотаріуса Гончарова М.Л. про надання роз`яснення №374/01-16 від 25.06.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 зверталася до нотаріуса щодо спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та їй було роз`яснено, що відсутні підстави для прийняття від неї будь-яких заяв з питань спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та відкриття (заведення) спадкової справи за її заявою з мотивів пропущення строку для прийняття спадщини та наявності оригіналів документів на спадкове майно (а.с.16).

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не були припинені внаслідок його смерті.

Відповідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщин встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1279 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщин, він вважається таким, що не прийняв її.

Ураховуючи вищенаведені положення діючого законодавства та встановлені в судовому засіданні обставини, суд доходить висновку, що позивачкою при зверненні до суду не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що нею прийнята спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зокрема, як було встановлено судом з вище досліджених доказів, позивачка ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала окремо від померлої ОСОБА_2 , а отже не є такою, що прийняла спадщину в світі положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Також, як було встановлено судом з вищенаведених роз`яснень нотаріуса, з відповідною заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк позивачка ОСОБА_1 не зверталася. Не наводить причин поважності пропущення відповідного строку для прийняття спадщини позивачка і у позовній заяві. За наведених обставин, на думку суду, остання є такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивачки та визнання за нею права власності на належне спадкодавці нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 76-82,141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до військово - цивільної адміністрації м.Волновахи Волноваського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Безрук