Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 695/1680/21

номер провадження 2/695/986/21

24 листопада 2021 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Варданян Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свою позовну заяву позивачка пояснює тим, що їй на підставі свідоцтва про право власності від 18.12.1997 року та договору дарування квартири від 23.01.2013 р. належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . В її квартирі зареєстрований її син ОСОБА_2 - відповідач по справі. Відповідач з серпня 2009 року в квартирі не проживає, речі, які належать йому в квартирі відсутні. Де на даний час перебуває відповідач вона не знає. Позивачка вважає, що її права як власника щодо вільного володіння і розпорядження житловим будинком порушені. Відповідач у квартирі не проживає більше одного року, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участі у спільному побуті, тому позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивачка в судове засідання не з`явилася та скерувала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений а належним чином.

Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3)відповідач не подав відзив;

4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без поважних причин, не подав відзив, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 16.12.1997 року, ОСОБА_3 є власником 63/100 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 16.01.1998 р., шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано. Прізвище громадянки після розірвання шлюбу - ОСОБА_5 .

Відповідно до договору дарування від 23.01.2013 року, посвідченого нотаріусом Золотоніського міського нотаріального округу Черкаської області Сахно В.І. та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №110115 від 23.01.2013 р. ОСОБА_1 є власником 37/100 квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно даного договору ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 37/100 частин даної квартири.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.05.1999 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , виданого 29.07.2005 р. Золотоніським МРВ УМВС в Черкаській області він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 01.04.2021р. в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до акту обстеження житла від 25.02.2020 року та від 05.04.2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований, але не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з серпня 2009 року. Речей , які б свідчили про проживання ОСОБА_2 не виявлено.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які проживають в будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з серпня 2009 року.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.2. ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вбачається, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення, про позбавлення права користування житловим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення особи померлою.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа № 21 -1438а15), постанові Верховного суду України у справі № 825/1335/13 від 01.03.2016 року, та Верховного Суду від 21.03.2018 року ( справа №820/6316/15)

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином судом встановлено, що наявність факту реєстрації відповідача за вищевказаною адресою, за відсутності юридичного права та підстав продовжувати користуватися таким приміщенням, фактично перешкоджає позивачці реалізації своїх правомочностей власника. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню підлягає з відповідача на користь позивача відшкодування по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 141,263, 265, 280, 284 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.Ю. Степченко