н/п 2-п/490/11/2021 Справа № 490/2058/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

03 лютого 2021 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

Головуючого-судді Гуденко О.А.

при секретарі - Дудник Г.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 15 жовтня 2020 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В:

23 листопада 2020 року заявник звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 15 жовтня 2020 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування вимог посилається на те, що ознайомлена (отримано фотокопію) заочного рішення суду 03.11.2020 р., на дату судового засдідання 15.10.2020 року за адресою реєстрації вона не отримувала, що позбавило її права надати суду належні докази всупереч доводам позивача та зазначена обставина порушила принцип змагальності сторін. Також зазначає, що нерухоме майно, з якого було знато арешт , належало ОСОБА_3 на підставі догвору купівлі-продажу від 25.04.2000 року , з цією оосбою вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах, в 2005 році ОСОБА_4 , помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 53/100 частин спірної квратири АДРЕСА_1 , спадщину після його смерті вона прийняла, оскільки своєчасно звернулася до нотаріальної контори, на її ім`я було залишено заповіт. Оскільки договір купівлі-продажу 2000 року був посвідчений на товарній біржі, вона звернулася до центрального районного суду м.Миколаєва з позовом про визнання за совбою права власності на спадкове майно, в межах цього позову і було накладено арешт на 53/100 частин спірної квартири. Однак вона захворіла і два рази не зявилася до суду, то суд ухвалою від 05.09.2006 року залишив її позов без розгляду. Але фактично прийнявши спадщину, вона має 75 років для юридичного оформлення своїх спадкових прав. Проте з заочного рішення суду вона дізналася, що вказане майно належало ОСОБА_5 на підставі рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 08.06.2005 року. Вона звернулася з адвокатським запитом до суду для отримання копії цього рішення, проте відповіді ще не отримала.

Представник позивача у судове засідання надлав заяву про розгляд у його відсутність, просив про відмову у задоволенні вимог заяви.

Представник заявника в судове засідання , призначене на 04.12.22002 ркоу не зявився, надав заяву про відкладення судового засідання , довідка про поважність причин неявки буде надана у наступне засідання.

В судове засідання, призначене на 03.02.2021 року заявник та його представник не зявилися, причини неявки суду не повідомили, повідомлялися судом завчасно.

Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Відповідно до ч.1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, 15 жовтня 2020 року Центральним районним судом м.Миколаєва ухвалено заочне рішення по справі 490/2058/20, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Звільнено з-під арешту 53/100 частин квартири АДРЕСА_1 , що накладений ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.06.2006 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Разом з заявою про перегляд заочного рішення заявником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви, посилаючись на те, що про існування вказаного рішення вона дізналася 03.11. 2020 року, отже просить поновити пропущений строк . Відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно ч. 4 ст. 284 ЦПК України строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що вручено відповідачці копія заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.10.2020 року - 03 лситопада 2020 року, після чого вона 23.11.2020 року - тобто в межах встанволеного 20-денного строку подала заяву про перегляд заочного рішення. За такого, строк подачі заяви про перегляд судового рішення не був пропущений .

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що про дату та час підготовчого засідання по справі на 25 червня 2020 року відповідачка була повідомлена завчасно та належним чином ( зворотнє поштове повідомлення про отримання особсито ОСОБА_1 судового повідомлення 20.05.20 - а.с.16) ; що про дату та час судового засідання по справі на 08 вересня 2020 року відповідачка була повідомлена завчасно та належним чином ( зворотнє поштове повідомлення про отримання особисто ОСОБА_1 судового повідомлення 09.07..20 - а.с.20)

У справі дійсно відсутні докази належного повідомлення відповідача про час та мсіце розгляду справи лише на останнє судове засідання 15.10.2020 року.

При цьому судом врахованго, що за цей час відзиву на позов, інших заяв по суті від відповаідачки не надходило.

Разом з тим, заявник не посилається на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, не додає до заяви жодних доказів на спростування зроблених судом висновків - хоча зазначає, що при заочному розгляді справи судом було позбавлено її такої можливості, проте і на цій стадії не подає до суду таких доказів та не заявляє суду відповідних клопотань про витребування певних доказів в разі неможливості їх подання; а також на обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду (п.3 ч.2 ст. 285 ЦПК України).

Згідно п.1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Із урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 285-288 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 15 жовтня 2020 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.