Єдиний унікальний номер: 379/722/20
Провадження № 2/379/130/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Бакал О.А., Гопкало О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Таращі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Таращанська районна державна адміністрація Київської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом та просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні його малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки останній майже не цікавиться її життям, навчанням, вихованням. Окрім щомісячної сплати аліментів, іншої матеріальної допомоги не надавав, хоча дитина потребує постійних додаткових витрат, так як має особливі потреби (дитини - інваліда). У вихідні та святкові дні дитину не відвідував, не цікавиться її справами, навчанням та успіхами. Окрім того, просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов в повному обсязі. Пояснила, що вже пройшло 12 років з часу розлучення з відповідачем. На святкування Нового року, дня народження дитини, на випускні в садку та школі відповідач не приходе. Якось йшли з дитиною по вулиці, зустріли відповідача, він навіть до дитини не підійшов. З днем народження дитину він не вітає. Також не хотів давати дозвіл на відпочинок дитини за кордоном, не давав дозволу прописати дитину за місцем проживання матері. Дитина батька не знає. Відповідач живе в Таращі , працює пожежником, в нього вже четверта сім`я. Дитині він не дзвонить, навіть номеру не знає. Інших дітей в нього нема. Сказав, що йому не треба спілкування з дитиною.

Відповідач жодного разу в підготовче та в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належно повідомлений. Відзив на позов не подав. Натомість, через канцелярію суду, подав заяви 27.10.2020 та 14.01.2021, в яких просив розглянути справу без його участі, через небажання спілкуватися із позивачкою у суді, та ухвалити рішення на розсуд суду, а всі судові витрати розділити пропорційно до задоволених (відмовлених) позовних вимог. Окрім того, зазначив, що виконував та виконує батьківські обов`язки належним чином, доводи позивачки вважає надуманими та безпідставними. Він ніколи не відмовлявся виконувати свої батьківські обов`язки, проте позивачка своїми діями перешкоджає його спілкуванню з дитиною.

Заступником голови комісії з реорганізації Таращанської РДА, як представником третьої особи: Таращанської РДА Київської області, яка перебуває в процесі реорганізації, через канцелярію суду було подано клопотання про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги вважають обґрунтованими, позов підтримують в повному обсязі та не заперечують проти його задоволення.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що позивачка є її донькою. Півроку після народження доньки ОСОБА_3 позивачка з відповідачкою проживали разом та орендували квартиру. У вересні 2008 року вони перестали разом проживати. Позивачка з онукою стали проживати у будинку свідка ОСОБА_5 . Матеріальної допомоги зі сторони батька не було. До чотирьох років він вітав дитину з Днем народження та Новим роком. Його не виганяли, він міг прийти в любий момент до дитини додому і садочок. Але відповідач дитиною не цікавився. Дитина хворіє з двох років, лікують її, їздять по різним містам. Лікуванням відповідач не цікавився і не допомагав. Крім аліментів, додаткової допомоги не надавав. Не приходив на свята: перший дзвоник, випускний. Ніякої участі у вихованні дитини не приймає, з дитиною не спілкується. Восени або літом 2020 року онука з подружкою пішла гуляти. Онучка прийшла засмучена, зі сльозами на очах та повідомила, що її зустрів тато та наговорив на маму, та ображав онуку. Вони вимушені були написати заяву у поліцію.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вона з дитинства товаришує з позивачкою. Коли остання одружилася, вона ходила в гості до їх молодої сім`ї, яка орендувала пів будинку. Відповідач погано відносився до позивачки, зловживав алкоголем, вночі не приходив додому. Вона була свідком, як той приходив додому у стані алкогольного сп`яніння, принижував позивачку. Коли народилася ОСОБА_3 , з боку відповідача не було батьківської турботи, виховання. Продовжував зловживати алкоголем, міг вранці прийти додому. Мати та батько позивачки купляли дитині речі. Відповідач вихованням дитини не займався. Коли дитині виповнилось півроку, сім`я перестала проживати разом, а ще через півроку вони розлучилися. Відповідач часто міняв родини, несерйозно ставився до відносин. Вона неодноразово бачила його на вулиці у стані алкогольного сп`яніння, спілкується з особами, які схильні до вживання алкоголю. У дитини проблеми зі спиною, прикусом, зором. Позивачка багато часу витрачає на лікування дитини. Однак відповідач не дає на лікування фінансової допомоги, також не допомагає доставити дитину в лікарню, хоча має автомобіль. Аліменти не покривають ці витрати. Вона була свідком, коли батько відмовлявся надавати допомогу. До того, як дитині виповнилось 4-5 років, він приходив, або передавав подарунки. Але потім сказав, що в подальшому не буде робити додаткові витрати на дитину. Дитина зараз навчається у школі. Батьку не перешкоджають спілкуватися з дитиною. Коли він раніше приходив до дитини, з ним поводились чемно, запрошували до столу. Фактів заборони спілкуватися з дитиною не було. Він має вільний доступ до дитини, але зустрічей з дитиною в нього нема. В садочку, у школі жодного разу не з`являвся на свято, як і його батьки. Дівчинка з дитинства називала діда з боку матері - батьком, оскільки дітей з садочку забирають батьки, а її забирав дід, тому вона так подумала. Від позивачки їй відомо, що остання писала заяву в поліцію, що відповідач чинив моральний тиск на доньку. Був випадок, що ОСОБА_3 разом з подружкою проходили повз пожарної частини, а відповідач зустрів і залякував дитину, що мати дуже погана, з використанням нецензурної лексики. Дізнались про випадок від подружки ОСОБА_3 .

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі з 02.06.2007 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с.13,14).

13.11.2009 року шлюб між сторонами було розірвано за рішенням Таращанського районного суду Київської області від 23.10.2009 (справа № 2-448/2009). Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю, за вищезазначеним рішенням суду ( а.с. 15-16).

Позивачка разом з дочкою проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 24)

Згідно рішення Таращанського районного суду Київської області від 26.10.2008 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09.09.2008 (а.с.17).

Малолітня дочка сторін має групу інвалідності, перебуває на обліку "Д" з 2010 року. Має діагноз: дисплазія культових суглобів соха Volga autetonbio bilateralis. Двобічний дисплас, в зв`язку з чим потребує постійного лікування та санаторно-курортного оздоровлення. Відповідно до довідки, наданої КНП ТРР «Таращанський центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги» батько ОСОБА_2 участі у лікуванні та оздоровленні дитини не бере. Мати самостійно займається лікуванням та оздоровленням дитини. (а.с. 18-21).

Згідно довідки та характеристики, наданої Таращанським академічним ліцеєм «Успіх», ОСОБА_3 є ученицею 6-го класу. Вихованням та навчанням дитини займається мама ОСОБА_1 . Батько ОСОБА_2 проживає окремо, не приділяє уваги навчанню та вихованню доньки, її досягненнями у навчанні у класного керівника не цікавився, не відвідував загальношкільні та класні батьківські збори. (а.с.22-23).

З письмових показів ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ти ОСОБА_8 , що містяться в матеріалах справи, також вбачається, що відповідач не відвідує дочку, її вихованням не займається, здоров`ям та особистим життям - не цікавиться. Ні садок ні школу - не відвідував (а.с.27-29).

В зв`язку з тим, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо своєї дочки, з метою захисту законних прав та інтересів дитини позивачка звернулася до органу опіки і піклування Таращанської райдержадміністрації для надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї була проведена бесіда з малолітньою ОСОБА_3 , в ході якої було з`ясовано, що дитина майже не знає свого рідного батька, адже її батьки вже досить давно не проживають разом. Зустрічей з батьком дитина майже не пам`ятає, він до неї не телефонує, успіхами у навчанні не цікавиться, не вітає зі святами, подарунки від нього не отримує.

Відповідно до довідки Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Берізка» Таращанської міської ради Київської області від 06.03.2020 року № 9г малолітня дитина ОСОБА_3 відвідувала дошкільний навчальний заклад з 15.02.2010 року по 30.05.2014 рік. За час перебування в закладі батько дитини не відвідував її та не приймав участі у її вихованні.

28.05.2020 заяву ОСОБА_1 , з наданим пакетом документів, було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Таращанської РДА.

ОСОБА_2 був присутній на засіданні комісії та заперечував проти позбавлення його батьківських, проте не навів жодного аргументу, який би свідчив про належне виконання батьківських обов`язків щодо дочки.

11.06.2020 року, за наслідками розгляду заяви позивачки з наданим пакетом документів, Таращанська РДА Київської області склала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.25-26).

За таких обставин суд приходить до висновку, що зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення його до своїх батьківських обов`язків.

Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Відповідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у п.6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини та протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Як зазначено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Обставини справи свідчать про те, що відповідач не виявляв щодо своєї малолітньої дочки належного батьківського піклування, а саме не піклується про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не займається та не цікавиться їх навчанням та життям в цілому, не забезпечує медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з нею.

Будь-яких доказів на спростування цих обставин відповідачем не було надано суду, а судом в судовому засіданні не було здобуто.

Лише сплата відповідачем на користь позивачки на утримання дочки аліментів, яка проте здійснюється ним в примусовому порядку на підставі рішення суду, не свідчить про належне виконання ним батьківських обов`язків, оскільки вони не обмежуються лише його обов`язком щодо матеріального утримання дитини, а містять в собі сукупність обов`язків щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, про її духовний та моральний розвиток, тощо.

Доводи відповідача про наявність обставин щодо перешкоджання позивачкою можливості спілкування з дитиною не підтверджені належними та допустимими доказами. Натомість показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 підтверджено відсутність перешкоджання для спілкування з дитиною. Крім того, відповідач не звертався до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

За даних обставин, суд приходить до висновку про свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками та, відповідно, про необхідність позбавлення його батьківських прав у відношенні його дочки, а тому вимоги позивачки суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.ст. 133,141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Крім того, статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст. 169 Сімейного кодексу України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 77, 78, 81, 82, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 165, 166, 168 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у відношенні його малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Повне рішення суду складено 29.01.2021 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін