Справа № 739/1284/21
Провадження № 2/739/477/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяаи без руху

15 листопада 2021 року м. Новгород-Сіверський

Суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області Іващенко А.І. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської дільниці Чернігівського ВП ТОВ «ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ» про незаконно добавлений природниий газ поза лічильника та розподіл (доставку) природного газу,

В С Т А Н О В И В:

13.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Ухвалою судді Кочури О.О. від 11 листопада 2021 року, задоволено заяву про самовідвід головуючої судді Кочури О.О. з підстав специфічних відносин головуючої судді та позивача. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2021 року головуючим суддею визначено суддю Іващенка А.І. Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у цивільній справі за даним позовом, суддя виходить з наступного. Згідно ст. 186 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.186 ЦПК, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом. Так, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України). Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами (ч. 4 ст. 44 ЦПК України). Форму та зміст позовної заяви визначає норма статті 175 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), згідно положень якої позовна заява повинна, зокрема, містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Позовна заява в новій редакції не містить повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти. Так, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України). З позовної заяви вбачається невизначеність, неоднозначне розуміння хто є сторона відповідача та неможливо встановити її статус, відповідач втрачає можливість реалізувати свої права в умовах невизначеності його статусу під час розгляду справи, який прагне до захисту своїх інтересів від претензій з боку позивача, адже потреба відповідача у захисті проти поданого позивачем позову закономірна і обумовлена нормами права. Сторони рівні у своїх правах перед судом, обмеження прав сторін не допускається. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. При розгляді справи в суді вважається, що сторони є належними. Належними сторонами в цивільній справі є особи, відносно яких є дані про те, що вони можуть бути суб`єктами спірних матеріальних правовідносин. Належний позивач - особа, якій належить право вимоги; належний відповідач - особа, котра повинна відповідати за позовом. Обґрунтування належності у осіб процесуальної правосуб`єктності позивача і відповідача покладається на позивача та осіб, які порушують процес на захист прав та інтересів позивача. Під час прийому позовної заяви до розгляду, на основі норм матеріального права, суд визначає чи є сторони належними. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду. Відповідно, позивач і відповідач визнаються належними сторонами, якщо є припущення вважати, що вони є носіями спірного права або охоронюваного законом інтересу. Наведене означає, що належний суб`єктний склад учасників спору є тоді, коли у сторін спору існує зв`язок із предметом позову, тобто щодо предмету позову у сторін виникають суб`єктивні права. Від належного суб`єктного складу сторін залежить питання про задоволення позовних вимог з підстав їх законності, при цьому саме позивач несе ризик заявлення вимог до неналежного відповідача, що може бути самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Згідно з приписами Цивільного кодексу України нарівні з фізичними особами суб`єктами цивільних правовідносин і відповідно носіями майнових та особистих немайнових прав і обов`язків можуть бути колективні утворення, які мають статус юридичної особи. Відповідно до статті 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку, може вступати у цивільні відносини і виступати позивачем та відповідачем у суді. Частиною 1 ст. 27 ЦПК України визначено, що до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Параграфом 3 глави 2 ЦПК України визначено територіальну юрисдикцію (підсудність) та регламентовано правила подання позову до суду у відповідності до підсудності. Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи. Цивільно-процесуальний кодекс виділяє декілька видів територіальної підсудності: загальна (залежно від місця проживання фізичної особи чи місцезнаходження юридичної особи), альтернативна (за вибором позивача), виключна (залежно від характеру спірного правовідношення), за зв`язком справ. Зі змісту заявлених вимог та суб`єктного складу сторін вбачається, що предметом позову є надання послуг з газопостачання. В свою чергу, як встановлено судом із перевірених матеріалів наданих позивачем до позовної заяви, побутовим споживачем газопостачання в будинку за адресою: за адресою АДРЕСА_1 є його власник - ОСОБА_1 . Таким чином, з огляду на те, що побутовим споживачем газопостачання в будинку за номером АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 на вказаний спір не може розповсюджуватися правила підсудності за вибором позивача ОСОБА_1 тому його слід розглядати за правилами загальної підсудності, тобто за місцем знаходження відповідача. Факт проживання позивача за наведеною адресою, вказаного висновку не спростовує. Такої юридичної особи зазначеної позивачем, як Новгород-Сіверська дільниця Чернігівського ВП ТОВ «ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ» , згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - м.Новгород-Сіверський провул.Газовий 3 Чернігівської області не значиться. Окрім цього, згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, містити зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; (пункти 2 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України). Частиною 5 статті 177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Більш того в порушення вимог даного Закону позивачем: -не зазначено відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; -не зазначено докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); - не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; - не зазначено підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підста: - не сплачено судовий збір. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту) є порушенням права на справедливий судовий захист. З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Відповідно до положень статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати семи днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Отже, враховуючи вищенаведене, позивачу на усунення недоліків позову слід подати відповідну позовну заяву у новій редакції, форма та зміст якої повинні відповідати вимогам статті 175 ЦПК України та з усуненням недоліків зазначених више в ухвалі про залишення без руху. Окрім іншого, у позовній заяві повинні бути належним чином викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача, з посиланням на докази, що їх підтверджують; наведено обґрунтування зв`язку відповідача з предметом спору та обраного позивачем способу захисту порушених прав. На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185, 258- 260 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської дільниці Чернігівського ВП ТОВ «ЧЕРНІГІВГАЗ збут» про незаконно добавлений природниий газ поза лічильника та розподіл (доставку) природного газу,- залишити без руху. Надати позивачеві строк для усунення недоліків - сім днів з дня отримання копії даної ухвали, роз`яснивши, що в разі їх неусунення у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.І.Іващенко