Номер провадження: 22-ц/813/1344/21
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Драгомерецького М.М., Дрішлюка А.І.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у спрощеному порядку за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА.

Процесуальний рух справи у суді першої інстанції.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2018 року (с. Загороднюк В.І.) позовну заяву задоволено.

19 грудня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Стрезєв А.І. звернуся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2018 року.

В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення суду зазначено, що жодного повідомлення з Укрпошти до ОСОБА_1 не надходило, про дану справу відповідач взагалі не знав. З позовними вимогами ОСОБА_1 не згодний в повному обсязі на підставі того, що 22 липня 2011 року рішенням постійного третейського суду при Асоціації українських банків у справі №475/11 вже було вирішено питання про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №2008-690/Ф03.14-057. Однак отримати дублікат виконавчого листа, а тим самим відновити строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання не вдалося, позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з аналогічними вимогами, як й до Третейського суду. Крім того, завідомо зазначає неправдиві відомості про те, що «…аналогічні рішення по даній справі відсутні…». Вважає, що судове рішення є незаконним та необґрунтованим, на думку відповідача дане рішення прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права, ухвалене без повного та всебічного з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для справи, без проведення в судовому засіданні належного дослідження та оцінки доказів, які мають істотне значення для вирішення справи по суті.

Разом з заявою про перегляд заочного рішення заявник просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення по справі, оскільки відповідач не знав про дату і місце розгляду даного спору, а копія рішення була отримана лише після ознайомлення з матеріалами справи 03 грудня 2019 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2019 року заява про перегляд заочного рішення була призначена до розгляду у судовому засіданні на 27 грудня 2019 року.

У судове засідання призначене на 27 грудня 2019 року сторони по справі не з`явились, доказів щодо сповіщення учасників по справі матеріали справи не містять, у зв`язку з чим розгляд заяви було відкладено на 22 січня 2020 року.

У зв`язку з находженням судді у відпустці 22 січня 2020 року розгляд справи відкладено на 13 лютого 2020 року.

У судове засідання призначене на 13 лютого 2020 року сторони по справі не з`явились, повідомлені належним чином. Представник ОСОБА_1 - адвокат Стрезев А.І. надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутністю.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси віл 18 лютого 2020 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Стрезєва А.І. про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення відмовлено. Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Стрезєва А.І. про перегляд заочного рішення суду від 15 лютого 2018 року у цивільній справі №522/12964/17 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що заяву про перегляд заочного рішення залишено без розгляду, що позбавляє право на апеляційне оскарження в загальному порядку.

Сповіщення сторін та заяви у справі.

У судове засідання, призначене на 21 січня 2021 року, сторони у справі не з`явились, були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

20 січня 2021 року від адвоката Борщенка К.Ю, який діє в інтересах АТ «Альфа-Банк», надійшла заява про заміну сторони, яка вмотивована тим, що 10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк»; згідно рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019р. було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які визначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15 жовтня 2019 року; протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу). Крім того, заявник просить відкласти справу на іншу дату у зв`язку із неможливістю прибути у судове засідання, так як він забезпечує судове засідання у Комінтернівському районному суді Одеської області.

21 січня 2021 року від адвоката Стрєзева А.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про розгляд справи без участі скаржника та його представника за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши заяву адвоката Борщенка К.Ю., який діє в інтересах АТ «Альфа-Банк», судова колегія дійшла до висновку про відмову у її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Поважність причин відкладення судом апеляційної інстанції не встановлена, заявники реалізували своє право на викладення відповідних аргументів та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутністю сторін у справі.

Крім того, судом апеляційної інстанції у межах апеляційного провадження не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстав для розгляду справи з обов`язковою участю сторін суд апеляційної інстанції не знаходить.

Щодо клопотання про заміну сторони справи, то судова колегія зазначає, що залучення правонаступника у справі на даній стадії розгляду справи є передчасним, оскільки не завершено перегляд заочного рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 02 лютого 2021 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог заяви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до припису п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 15.02.2018 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту №2008-690/Ф03.14-057 від 08.04.2008 року в загальному розмірі 57 766,17 доларів США. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судовий збір в розмірі 22 632,19 грн.

У заяві представник ОСОБА_1 посилається та те, що відповідач не був повідомлений про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим просить визнати причини пропуску строку на перегляд заочного рішення з поважних причин та поновити його, посилаючись на те, що лише 03 грудня 2019 року представник реалізував своє право при ознайомленні з матеріалами справи.

Однак, в матеріалах справи є заява представника ОСОБА_1 - адвоката Стрезєва А.І. щодо ознайомлення від 22 травня 2019 року, зареєстрована судом 27 травня 2019 року за вх. №52930/19, відповідно якої зазначено, що відповідач 22 травня 2019 року за допомогою ЄДРСР зміг ознайомитись зі змістом рішенням Приморського районного суду м. Одеси.

Таким чином, відповідач був обізнаний про існування судового рішення від 22 травня 2019 року, після чого звернувся до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи, яка зареєстрована судом 27 травня 2019 року, але з заявою про перегляд заочного рішення звернувся до суду лише 19 грудня 2019 року.

Заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення мотивовано тим, що заявник про існування зазначеного рішення не знав, так як до теперішнього часу не отримував ні позовної заяви, ні додатків до позовної заяви, ні судових повісток, ні судового рішення.

Проте, доводи, викладені в заяві про перегляд заочного рішення, спростовується матеріалами справи, оскільки в матеріалах даної справи наявна заява про ознайомлення з матеріалами справи від 27 травня 2019 року, крім того, в даній заяві зазначено, що 22 травня 2019 року за допомогою ЄДРСР представник заявника зміг ознайомитися з рішенням суду (а.с.47).

Таким чином, повний текст заочного рішення суду від 15 лютого 2018 року розміщений на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень та наявний у відкритому доступі.

Європейський суд з прав людини зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищевикладене заявником не доведено поважність причин пропуску строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

Згідно ст.122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно ст.123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Враховуючи, що відповідач був обізнаний про заочне рішення, ще 22 травня 2019 року, а звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення лише 19 грудня 2019 року без належного обґрунтування поважності причин пропуску строку для звернення із відповідною заявою, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду.

Однак, колегія суддів повністю погодитись із такими висновками суду першої інстанції не може з огляду на наступне.

Згідно з положеннями статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Таким чином, ЦПК України встановлює для відповідача особливий порядок оскарження заочного рішення - шляхом подання до суду, що його ухвалив, заяви про перегляд цього рішення (стаття 284 ЦПК України), а також загальний порядок - апеляційне оскарження (частина четверта статті 287 ЦПК України).

Статтею 126 ЦПК України передбачені наслідки пропущення процесуальних строків, а саме право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач ОСОБА_1 чи його представник отримали копію повного тексту заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2018 року раніше, ніж 03 грудня 2019 року, коли представник ОСОБА_1 - Стрезєв А.І. ознайомився з матеріалами справи.

Посилання ж суду першої інстанції на поінформованість відповідача про розгляд зазначеної справи є хоч і обґрунтованими, однак на вирішення питання щодо поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення не впливають, оскільки подією, з якою статтею 284 ЦПК України імперативно пов`язано початок перебігу процесуального строку протягом якого відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення є день вручення йому повного тексту заочного рішення суду. При звернені ж до суду із відповідною заявою представником ОСОБА_1 - Стрезєв А.І. двадцяти денний строк, встановлений ст. 284 ЦПК України, порушено не було.

Окрім цього судова колегія звертає увагу на наступні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Положення статті 281 ЦПК України регламентують, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 не був сповіщений про розгляд справи у суді першої інстанції, так як поштова кореспонденція повернулась до суду із поміткою працівника пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 28-29).

Більш того, про судове засідання на 29.11.2017р., про судове засідання на 15.02.2018р. ні ОСОБА_1 , ні його представник не сповіщались взагалі.

Також матеріали справи не містять ухвали про заочний розгляд справи.

Таким чином, судом першої інстанції було порушено процедуру винесення заочного рішення, а саме ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та передчасно вирішив питання про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду, що призвело до постановлення помилкової ухвали й у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та передання справи для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2020 рокускасувати, справу направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02 лютого 2021 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк