Справа № Справа № 530/1164/20
Номер провадження 2-др/530/2/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
03.02.2021 м. Зіньків
Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ситник О.В. , за участі секретаря судового засідання Стрілець Л.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зіньків заяву представника позивача - адвоката Кулика В.О. про ухвалення додаткового рішення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Зіньківської РДА , орган опіки та піклування Зіньківської РДА , та Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини ;
Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 січня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково - зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні батька ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно визначення способу участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини - задоволена частково, а саме із 7 вимог по визначенню способу участі було задоволено 3 вимоги . Тобто враховуючи першу вимогу повністю задоволену та 3 пункти із 7 пунктів вимог по другій вимозі суд прийшов до висновку , що всього було заявлено 8 вимог , а задоволено 4 вимоги, що складає 50% від заявлених вимог. ОСОБА_1 при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір в сумі 1681 гривню 60 копійок однією квитанцією , також в матеріалах справи мається попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат , які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи , та вказав , що судові витрати складають 6681. 60 копійок ( а.с. 35)

При винесенні рішення не було вирішено питання про стягнення судових витрат, тому представник позивача по справі адвокат Кулик В.О. подав заяву до суду 25.01.2021 року про винесення додаткового рішення по справі, та прохав вирішити питання про стягнення судових витрат на користь ОСОБА_1 пропорційно задоволених розміру позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного.

Суд зазначає, що згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат , пов`язаних з розглядом справи . Розмір судового збору , порядок його сплати , повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат пов`язаних з розглядом справи , належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Цивільне судочинство об`єднано основоположним принципом, що полягає у забезпеченні відшкодування витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення. До складу таких витрат входять, у тому числі, і витрати на правничу допомогу , питання розподілу понесених сторонами спору витрат на правничу допомогу фактично лежить у площині судової практики: так, незважаючи на наявність детально регламентованого процесуального порядку їх відшкодування, остаточне рішення про конкретну суму грошових коштів, що підлягатиме компенсації, приймається судом. Отже, оцінюючи перспективу відшкодування витрат на правничу допомогу у рамках кожного окремого судового спору, слід не лише дотримуватися процесуального алгоритму розподілу таких витрат, але і брати до уваги правові висновки Верховного Суду. Через призму актуальної судової практики та норм процесуального законодавства України окреслено перелік документів, необхідних для підтвердження понесення витрат на правничу допомогу. Насамперед слід зауважити, що процесуальний алгоритм доведення розміру витрат на професійну правову допомогу передбачає подання стороною судового процесу: попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат - разом із першою заявою по суті спору відповідно до статей 134 ЦПК України доказів понесення судових витрат - до закінчення судових дебатів або, за попередньою заявою, протягом 5 днів після ухвалення судового рішення (у порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Згідно з положеннями статей 137 ЦПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу між сторонами за результатом розгляду справи, визначається відповідно до умов договору про надання правничої допомоги та встановлюється на підставі наступних доказів: детального опису робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках надання правничої допомоги по певній справі; доказів вартості робіт (послуг) адвоката, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; детального опису витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги витрат адвоката; доказів здійснення витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постанові КАС ВС від 11.06.2020 по справі №821/227/17, а також у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95). І хоча чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката , то за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі але все ж таки до уваги береться принцип співмірності . А беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності. Також Верховний Суд роз`яснив, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. ( Постанова КГС ВС від 09.07.2019 року у справі №923/726/18)

Сума витрат понесених позивачем, підтверджена попереднім розрахунком ( а.с. 35) ця сума також підтверджується квитанцією про сплату судового збору ( а.с. 1) та самим договором про надання правничої допомоги № 76/20 від 03.09.2020 року п. 3.1. вказано конкретно , що за надання правничої допомоги Клієнт сплачує адвокату гонорар в сумі 5 000 гривень ( а.с. 38) , отже сума підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі та заява про їх відшкодування із розрахунком були надані у строк визначені ЦПК. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії , спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу , а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог , що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд зазначає, що сума в 5000 гривень стороною була зазначена разом із поданням позову, ніяких заперечень від сторони відповідача під час розгляду справи не надходило, тому враховуючи що позовні вимоги задоволені на 50 % , що складає 6681.60 копійок : 2 , що = 50 % і складає 3340 гривень 80 копійок , тому суд приходе до висновку що ці вимоги підлягають задоволенню і їх належить стягти з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 270 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Заяву адвоката Кулика Віталія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 530 /1164/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат , пропорційно розміру задоволених позовних вимог - задовольнити.

2.Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Зіньківської РДА , орган опіки та піклування Зіньківської РДА , та Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини та стягнути з ОСОБА_2 яка зареєстрована за адресою с. Тарасівка Зіньківського району Полтавської області ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судові витрати в сумі 3349 ( три тисячі триста сорок дев`ять ) гривень 80 копійок, що складають 50 % від заявлених і понесених витрат позивачем по справі при поданні позову.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги або через Зіньківський районний суд Полтавської області.

Суддя Ситник О.В.