КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи:357/3620/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9711/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Бондаренко О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.

секретар - Лащевська Д.О., Зиль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні дитини, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про визначення місця проживання дитини,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2021 року,

встановив:

у квітні 2020 року позивачі звернулись до суду з позовом, у якому просили визначити способи їх участі у спілкуванні з малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що відповідач чинить їм перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Відповідач ОСОБА_3 у травні 2020 року звернулась до суду із зустрічним позовом, у якому просила визначити місце проживання малолітньої дитини разом з матір`ю.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2021 року первісний позов було задоволено частково.

Визначено способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом надання йому систематичних побачень: кожної неділі з 11:00 год. до 13:00 год. у присутності матері на нейтральній території, погодженої між батьками, до досягнення дитиною 3 річного віку.

Визначено способи участі ОСОБА_2 у спілкуванні із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом надання систематичних побачень з онуком кожної середи з 11:00 год. до 13:00 год. у присутності матері на нейтральній території, погодженої між сторонами, до досягнення дитиною 3 річного віку.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено та визначено місце проживання дитини разом із матір`ю за фактичним місцем її проживання.

Не погоджуючись з рішенням в частині вирішення первісного позову, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити, визначивши інші способи участі батька та бабусі у спілкуванні з дитиною, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Зокрема, апелянт просила визначити спосіб участі батька дитини у спілкуванні із сином шляхом надання йому систематичних побачень кожну першу та третю неділю місяця з 11.00 до 13.00 на нейтральній території, погодженої між батьками, у присутності матері та представника Служби у справах дітей та сім`ї Білоцерківської міської ради Київської області протягом перших 6 місяців після набрання рішенням законної сили, а після цього періоду - без присутності представника Служби. Відносно участі ОСОБА_2 у спілкуванні з онуком апелянт просила визначити шляхом систематичних побачень кожної третьої неділі місяця з 11.00 до 13. 00 на нейтральній території, погодженої між батьками, у присутності матері та представника Служби у справах дітей та сім`ї Білоцерківської міської ради Київської області протягом перших 6 місяців після набрання рішенням законної сили, а після цього періоду - без присутності представника Служби.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника позивачів - ОСОБА_6 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення зустрічного позову сторонами по справі не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Звертаючись до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини, позивач ОСОБА_1 , який є батьком ОСОБА_5 , посилався на те, що після народження дитини у нього погіршились відносини з дружиною - ОСОБА_3 , і вони почали проживати окремо. Рішенням Білоцерківського районного суду Київської області від 21 жовтня 2019 року з нього стягнуто аліменти на утримання сина та на утримання дружини. З приводу визначення порядку його участі у вихованні та особистому спілкуванні з сином він звертався до органу опіки та піклування і рішенням виконкому Білоцерківської міської ради Київської області №139 від 10.03.2020 було встановлено порядок його участі у вихованні та особистому спілкуванні з сином щонеділі з 11.00 до 13.00 в присутності матері до досягнення дитиною повноліття. Однак ОСОБА_3 рішення не виконує, в квартиру для зустрічі з дитиною не впускає. Тому позивач просив визначити йому спосіб участі у спілкуванні з сином шляхом надання систематичних побачень з сином кожної суботи та неділі з 11.00 до 13.00 без присутності матері за своїм місцем проживання або на нейтральній території до досягнення дитиною 3-річного віку. ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_1 та бабою ОСОБА_5 , також просила визначити їй способи участі у спілкуванні з онуком шляхом надання систематичних побачень кожної середи з 10.00 до 12.00 без присутності матері за своїм місцем проживання до досягнення дитиною 3-річного віку.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2021 року первісний позов було задоволено частково.

Визначено способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом надання йому систематичних побачень: кожної неділі з 11:00 год. до 13:00 год. у присутності матері на нейтральній території, погодженої між батьками, до досягнення дитиною 3 річного віку.

Визначено способи участі ОСОБА_2 у спілкуванні із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом надання систематичних побачень з онуком кожної середи з 11:00 год. до 13:00 год. у присутності матері на нейтральній території, погодженої між сторонами, до досягнення дитиною 3 річного віку.

Задовольняючи частково вимоги первісного позову, суд першої інстанції виходив з того, що є доцільним та буде відповідати інтересам дитини встановлення побачень батька з сином кожної неділі місяця з 11.00 до 13.00, а з бабою - з 11.00 до 13.00 кожної середи місяця у присутності матері на нейтральній території, погодженої між сторонами.

Загальний висновок суду першої інстанції щодо необхідності визначення певного способу участі позивачів у вихованні та спілкування з дитиною є законним та обґрунтованим.

Застосовуючи норми матеріального права, суд першої інстанції правильно посилався на положення норм Закону України «Про охорону дитинства», СК України, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р., ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, практику Європейського суду з права людини.

Разом з тим, визначаючи такий порядок, суд першої інстанції не в повній мірі врахував всі обставини по справі.

В ході розгляду справи органом опіки та піклування - виконавчим комітетом Білоцерківського міської ради Київської області було надано Висновок щодо вирішення судового спору про визначення порядку участі батька та баби у вихованні дитини, затверджений рішенням від 23.06.2020 №354. Згідно даного рішення було встановлено такий порядок участі ОСОБА_1 , у вихованні та особистому спілкуванні з сином ОСОБА_5 : щотижня субота або неділя з 11.00 до 14-00 години за домовленістю між батьками. Також було рекомендовано ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_2 у здійсненні своїх прав щодо виховання онука ОСОБА_5 .

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції органом опіки та піклування додатково було розглянуто питання щодо участі ОСОБА_2 у вихованні онука. Рішенням виконкому Білоцерківської міської ради Київської області було затверджено Висновок про доцільність наступного порядку участі ОСОБА_2 у вихованні та особистому спілкуванні з онуком щосереди з 11.00 до 13.00 до досягнення дитиною трирічного віку у присутності матері без присутності представника Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради.

Відповідно до ст. 141 СК Українимати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

В ст. 9 СК України передбачено право батьків дитини, відносини між якими регулює цей Кодекс, врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

В ст. 158 СК України закріплено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Згідно зі ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

При вирішенні спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Частиною 2 ст. 155 СК Українивизначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

В даному випадку, визначення для ОСОБА_1 та ОСОБА_2 місця для побачень з ОСОБА_5 на нейтральній території за погодженням між батьками не можна визнати як спрямоване на вирішення конфлікту між сторонами та спрямоване на найкраще забезпечення інтересів дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до 74. Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМ України від 24.09.2008 №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи.

У Висновках, наданих органом опіки та піклування щодо визначення способів участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною, не в повній мірі враховано вік дитини та інші обставини по справі.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, статті 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Зазначаючи в апеляційній скарзі про встановлення певного адаптаційного періоду протягом 6 місяців, апелянт вважає, що відносини між сторонами покращаться в результаті присутності на зустрічах сторонньої особи - представника Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області і можливо буде уникнути конфліктів. Доводи апелянта щодо встановлення такого 6-місячного адаптаційного періоду спілкування позивачів з дитиною, коли побачення мають відбуватись в присутності представника третьої особи - Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області або психолога, задоволенню не підлягають, оскільки присутність сторонньої особи при зустрічах батька та баби з дитиною, яка не досягла 3-річного віку, не буде сприяти налагодженню психологічного контакту між ними, а крім того, є неможливим забезпечити явку працівника Служби у справах дітей у вихідний день.

Разом з тим, апелянт не вказувала про необхідність визначення місця проведення таких зустрічей в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Злагода» та не надавала доказів щодо можливості проведення консультацій з психологом в даному центрі для сторін по справі.

Сторони по справі визнають наявність конфліктних відносин, що перешкоджає їм дійти до злагоди, в зв`язку з чим колегія суддів вважає за доцільне визначити місцем проведення зустрічей з дитиною місце проживання батька або баби в залежності від того, з ким саме буде відбуватись побачення.

ОСОБА_2 , наполягаючи на виділення їй окремого часу для спілкування з онуком, визнала, що вона є приватним підприємцем, має вільний робочий графік та згодна підлаштувати свій вільний час для зустрічей з онуком в будь-який день. Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про можливість визначення дня для спілкування з дитиною ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в кожну неділю місяця за погодженням між ними. Визначення окремого дня для зустрічей ОСОБА_2 з дитиною в середу певним чином обмежує можливість для ОСОБА_3 працювати.

Також не можна погодитись з висновком суду першої інстанції щодо місця проведення зустрічей позивачів з дитиною на нейтральній території за погодженням між сторонами, враховуючи наявність непорозуміння між сторонами, певні карантинні обмеження щодо відвідування громадських місць, погодні умови в різні пори року. Місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були обстежені працівниками органу опіки та піклування. Тому за доцільне буде визначити місце для проведення таких зустрічей за місцем проживання батька або баби, що також буде сприяти відповідальному ставленню ОСОБА_3 до належного виконання рішення суду.

Після досягнення ОСОБА_5 . 3-річного віку визначений порядок зустрічей може бути змінено.

Таким чином, рішення суду першої інстанції слід змінити в частині вирішення первісного позову та викласти резолютивну частину рішення в іншій редакції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2021 року змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні дитини задовольнити частково.

Визначити способи участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спілкуванні із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом надання їм систематичних побачень кожну неділю місяця з 11:00 год. до 13:00 год. у присутності матері за місцем проживання батька або баби до досягнення дитиною 3-річного віку.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 01 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді