ПОСТАНОВА

іменем України

26 січня 2021 року м. Кропивницький

справа № 401/795/20

провадження № 22-ц/4809/225/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.

за участю секретаря судового засідання Кравченко Я.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Спільне підприємство - Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2020 року у складі судді Макарової Ю.І.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (далі по тексту СП - ТОВ «Світловодськпобут») про розірвання договору та вчинення певних дій.

В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що рішенням міжвідомчої комісії з питань відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання Виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області від 13 березня 2015 року (протокол №2), позивачу було надано дозвіл на відключення вищевказаної квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення. 29 вересня 2017 року рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО та ГВП було затверджено акт від 20 травня 2017 року про відключення квартири від внутрішньо-будинкових мереж ЦО та ГВП. 30 березня 2020 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення та припинення нарахування плати за вказані послуги з підстав відключення квартири від центральної мережі теплопостачання. Незважаючи на звернення позивача відповідач продовжує нараховувати плату за послуги з централізованого опалення.

Посилаючись на зазначені обставини ОСОБА_1 просила суд розірвати договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 23 грудня 2007 року та зобов`язати відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення в приміщенні квартири АДРЕСА_1 з моменту відключення від централізованого опалення, тобто з 01 жовтня 2017 року.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2020 року позов задоволено. Розірвано договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, укладений 23 грудня 2007 року між СП - ТОВ «Світловодськпобут» та ОСОБА_1 . Зобов`язано СП - ТОВ «Світловодськпобут» припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення, тобто з 29 вересня 2017 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням СП - ТОВ «Світловодськпобут» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

ОСОБА_1 направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2020 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу СП - ТОВ «Світловодськпобут» без задоволення. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили її залишити без задоволення. а рішення суду першої інстанції без змін.

СП - ТОВ «Світловодськпобут» у судове засідання апеляційного суду свого представника не направило. Про час та місце слухання справи було повідомлене належним чином. Причини неявки суду не повідомило.

Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності відповідача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що СП - ТОВ «Світловодськпобут» є виконавцем послуг з централізованого опалення у м. Світловодськ та подає теплову енергією в багатоквартирні будинки, зокрема надає послуги з теплопостачання у багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 .

23 грудня 2007 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» (виконавцем) та ОСОБА_1 (споживачем), як власником квартири АДРЕСА_1 , укладений договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, згідно з умовами якого виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Кабінетом Міністрів України (а.с.5).

Згідно з п.28 договору він укладений строком на 5 років та вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією зі сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Пунктом 29 договору передбачено, що договір може бути розірваний достроково, зокрема у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця відповідно до норм та правил діючого законодавства України.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО ГВП було розглянуто та затверджено акт від 20 травня 2017 року про відключення квартири АДРЕСА_1 від мережі централізованого опалення (а.с.7).

30 березня 2020 року позивач звернувся з письмовою заявою до СП ТОВ «Світловодськпобут», у якій повідомив про відключення його квартири від централізованого опалення, про намір дострокового розірвання договору та порушував питання про закриття його особового рахунку та припинення нарахування плати за послуги з централізованого опалення (а.с.8).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що судом було встановлено факт припинення користування позивачем послугами відповідача з часу затвердження постійнодіючою Міжвідомчою комісією Виконкому Світловодської міської ради акту про відключення квартири позивача від мереж ЦО та ГВП, тобто з 29 вересня 2017 року, та факт відсутності заборгованості за надання централізованого теплопостачання на час відключення, що є підставою для задоволення позовної вимоги щодо розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, укладеного сторонами 23 грудня 2007 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Положеннями статті 651 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

У разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом (частина шоста статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV).

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на , зокрема, вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 №630 (далі по тексту Правила), та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 №4 (чинним на момент виникнення спірних відносин) (далі по тексту Порядок).

Відповідно до пунктів 24, 25 Правил споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж ЦО і ГВП здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 26 Правил).

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг центрального опалення та гарячого теплопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань. Комісія після вивчення конкретних умов приймає рішення, яке оформлюється протоколом, витяг з якого надається заявникові. При позитивному рішенні комісії, заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання.

Згідно з пунктами 2.5, 2.6, 2.7 Порядку відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження відповідного акту сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення.

Встановлені у справі обставини, а саме звернення позивача до Міжвідомчої комісії із заявою про надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення належної йому квартири, надання Міжвідомчою комісією дозволу позивачу на таке відключення при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення, розробленням за замовленням позивачем робочого проекту із зазначенням у ньому технічної можливості встановлення індивідуального опалення, відключення приміщення позивача від централізованого опалення монтажною організацією та встановлення індивідуального опалення, затвердження Міжвідомчою комісією акту про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП свідчать про те, що позивач належним чином реалізував своє право на відмову від надання послуг центрального опалення та вільний вибір джерела теплової енергії.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що позивач здійснив самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, встановивши, що позивач реалізував своє право на відмову від надання послуг центрального опалення та на момент розгляду справи не користувався послугами відповідача, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для розірвання договору та зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за свої послуги, оскільки в укладеному договорі сторони передбачили можливість його дострокового розірвання у разі зникнення потреби в отримані послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця, що відповідає положенням Законів України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV та «Про теплопостачання».

Зокрема, суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що відповідно до частини 3 пункту 2.1 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП до заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку систем індивідуального або автономного опалення.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштування індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками приміщень у житловому будинку.

Однак, наведені доводи апеляційної інстанції не є достатніми підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

Суд виходить з того, що предметом спору цієї справи є договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, який укладено 23 грудня 2007 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» та ОСОБА_1 , а не рішення Міжвідомчої комісії від 13 березня 2015 року про надання дозволу на відключення квартири позивача від мереж централізованого опалення та гарячого постачання.

Зазначене рішення Міжвідомчої комісії є чинним на час розгляду справи та ніким не оспорено.

Позивач здійснив відключення з дотримання встановленого Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП і не може нести відповідальності за прийняті рішення Міжвідомчої комісії.

Оскільки, у встановленому законом порядку не доведено, що позивач самовільно здійснив відключення від мереж централізованого опалення та гарячого постачання та враховуючи, що на теперішній час він не користується послугами відповідача, тому дійсно, укладений між сторонами договір від 23 грудня 2007 року підлягає розірванню.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджено обставини, що мають значення для справи, висновки суду відповідають обставинам справи.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» залишити без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2020 рокубез змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 лютого 2021 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

В.В. Черненко