Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 2/711/3196/21
Справа № 711/7707/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Демчик Р.В., при секретарі Кофановій А.О. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Прядки Віталія Михайловича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», де треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В., - про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Прядка В.М. звернувся до суду в інтересах позивача із заявою про забезпечення позову.

Свою заяву мотивує тим, що 17.08.2021 державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 66542028 на підставі виконавчого напису за № 841, виданого 06.07.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, з пропозицією звернути стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на праві власності належить ОСОБА_1 , 1972 р.н., на користь АТ КБ «Приватбанк», за договором іпотеки № CSHGGK00000025 від 05.10.2006 року. Та, у зв`язку з відкритим виконавчим провадженням, вказана квартира, яка на праві власності належить ОСОБА_1 , на даний час заявлена як предмет іпотеки та виставлена на аукціон (лот № 498895), торги назначені на 06.12.2021.

З діями відповідача та вчиненим виконавчим написом заявник не погоджується. Вважає, що виконавчий напис від 06.07.2021 №841 вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та є таким, що не підлягає виконанню, і, як наслідок, відкрито неправомірне виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису.

Просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису у виконавчому провадженні ВП № 66542028 відкритому виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. 17.08.2021, з приводу виконання виконавчого напису від 06.07.2021 року №841, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. з пропозицією звернути стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на праві власності належить ОСОБА_1 , 1972 р.н., РНОКПП НОМЕР_1 , для задоволення вимог АТ КБ «Приватбанк» , за договором іпотеки № CSHGGK00000025 від 05.10.2006 року.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову та і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє виконавчих дій у разі: зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Доводи заяви дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису. В заяві про забезпечення позову зазначено причини, у зв`язку з чим потрібно забезпечити позов

Європейський суд з прав людини у рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі №922/4587/13.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі №910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 вважає, що вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки на момент його вчинення існував спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, а також він був вчинений за відсутності всіх необхідних документів, зокрема, оригіналу кредитного договору, документів та доказів направлення боржнику повідомлення про наявність заборгованості.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню, у разі, зокрема, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документу (п.4); зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження посадовою особою якій законом надано таке право (п.6); зупинення судом реалізації арештованого майна (п.7).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вирішуючи подану заяву, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів та виходить з можливих позовних вимог заявлених позивачем.

Таким чином, з метою недопущення настання ситуації, яка може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, беручи до уваги, що на теперішній час відсутні об`єктивні перешкоди для подальшого відчуження квартири на користь добросовісних набувачів, суд вважає за необхідне забезпечити позов, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа виконавчого напису приватного нотаріуса Бондар І.М. від 06.07.2021 року №841 з пропозицією звернути стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на праві власності належить ОСОБА_1 , 1972 р.н., РНОКПП НОМЕР_1 , для задоволення вимог АТ КБ «Приватбанк» , за договором іпотеки № CSHGGK00000025 від 05.10.2006 року.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення, виходячи з наявних матеріалів, не вбачається.

Згідно з положеннями ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 157, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Прядки Віталія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису у виконавчому провадженні № 66542028 відкритому виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. 17.08.2021, з приводу виконання виконавчого напису від 06.07.2021 року №841, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. з пропозицією звернути стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на праві власності належить ОСОБА_1 , 1972 р.н., РНОКПП НОМЕР_1 , для задоволення вимог АТ КБ «Приватбанк» , за договором іпотеки № CSHGGK00000025 від 05.10.2006 року.

Копію вказаної ухвали направити до виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. (18018, м. Черкаси, проспект Хіміків, 50, e-mail: ), для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя: Р. В. Демчик