Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2021 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

за участі секретаря судового засідання Шарапанівської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивач вказав, що з жовтня 1999 року по теперішній час він проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Він безперервно, тривало, відкрито та добросовісно, володіє вищевказаним нерухомим майном квартирою, як своїм власним, тобто фактично став її власником. Постійно доглядає за ним, утримує, проводить ремонтні роботи. Власник квартири ОСОБА_2 у будинку не проживає та не бажає провести його відчуження на ім`я позивача через брак часу. Тому, позивач просив суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру, яка розташована за вказаною адресою.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просив справу розглянути без їх участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення, просила справу розглядати без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, з жовтня 1999 року, з дозволу власника ОСОБА_2 , позивач поселився проживати в квартирі АДРЕСА_2 .

Власник квартири ОСОБА_2 у квартирі не проживає та не бажає провести її відчуження на ім`я позивача через брак часу.

Позивач по теперішній час проживає у вказаній квартирі, тобто безперервно, тривало, відкрито та добросовісно, володіє вищевказаним нерухомим майном як своїм власним, тобто фактично став його власником. Постійно доглядає за ним, утримує, проводить ремонтні роботи.

Згідно договору купівлі-продажу від 17.04.1997 року власником квартири є ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області № 2034 від 02.10.2020 року ОСОБА_1 більше 10 років проживає в квартирі АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Інститут набувальної давності захищає права справжнього володільця проти попереднього.

Щодо незаконного володіння та користування позивачем вказаним нерухомим майном ніким вимог не ставилось.

За таких обставин суд, керуючись ст.ст.12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, ст. 344 ЦК України,-

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_3 (92).

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Барський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя: