УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

Справа № 495/2332/21

Номер провадження 2-з/495/198/2021

01 грудня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської Анісімова Н.Д. розглянувши заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та усунення від права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та усунення від права на спадкування.

Ухвалою суду від 07.04.2021 року провадження по справі відкрито та визначено порядок розгляду справи - загальне позовне провадження.

30.11.2021 року представником позивачки ОСОБА_1 адвокатом Гербей А.А. було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони нотаріусам, реєстраторам речових прав на нерухоме майно та іншим посадовим особам здійснювати будь-які нотаріальні та реєстраційні дії щодо житлового будинку АДРЕСА_1 .

Подану заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 вчасно звернувся до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини після смерті батька та після спливу 06.04.2021 року шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він може отримати у нотаріуса Свідоцтво про право на спадщину на майно, яке належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , з яким ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу та від спадкування майна якого ОСОБА_1 просить наразі суд усунути відповідача ОСОБА_2 . Невжиття заходів забезпечення позову та отримання відповідачем Свідоцтва про право на спадщину призведе до ускладнення чи взагалі унеможливлення виконання рішення суду, у разі задоволення позовної заяви.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї докази, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частина 1 ст. 153 ЦПК України: заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 якому на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 . Позивачка звернулась до суду з вимогами встановити факт проживання з померлим однією сім`єю без реєстрації шлюбу та усунення відповідача ОСОБА_2 сина померлого, від права на спадкування. Отже, майнові вимоги щодо вказаного будинку позивачем не заявляються та речові права на вказаний будинок не є предметом розгляду, що не дає суду можливості пересвідчитись у пропорційності позовних вимог заявленим заходам забезпечення позову. Тобто, судом не встановлений взаємозв`язок між запитуваними позивачем заходами забезпечення позову та заявленими позовними вимогами які, на думку ОСОБА_1 , можуть зазнати труднощів при реалізації у разі задоволення позову.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що на обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову позивачем не зазначено жодних підстав, які б підтверджували дійсну необхідність в застосуванні таких заходів та не надано жодного доказу на підтвердження вимог заяви.

Натомість позивач а лише формально зазначає, що якщо такі заходи вжиті не будуть, в майбутньому це може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 , що є суб`єктивною думкою позивача з якою не погоджується суд.

Накладання судом арешту на майно особи, безперечно є втручанням зі сторони державного органу у право власності особи, передбачене статтею 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті частини другої статі 1 Протоколу №1, має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються і поставленою метою. (Рішення ЄСПЛ у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28.07.1999 року, заява №22774/93).

Суд вважає, що запитуваний позивачкою захід забезпечення позову не пропорційний заявленим позовним вимогам. Основний принцип забезпечення позову полягає в застосуванні цих заходів пропорційно визначеній легітимній меті, сумірній із заявленими позивачем вимогами. Пропорційність застосування заходів забезпечення позову полягає в дотриманні балансу вимог позивача з можливими негативними наслідками для відповідача та третіх осіб.

У поданій заяві позивача про забезпечення позову містяться лише посилання на імовірні труднощі під час виконання судового рішення у разі задоволення позову, що не є достатньою та самостійною підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 249, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та усунення від права на спадкування - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зазначений строк обчислюється протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних

Суддя Н.Д. Анісімова