Номер провадження: 22-ц/813/4257/21
Номер справи місцевого суду: 522/9197/17
Головуючий у першій інстанції Бойчук А.Ю.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

позивач - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

третя особа - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області,

третя особа - Департамент комунальної власності Одеської міської ради,

третя особа - Приморська районна адміністрація Одеської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2018 року у складі судді Бойчука А.Ю.,

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб: Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про зобов`язання привести об`єкт реконструкції у відповідність до технічної документації, знесення самочинно збудованої веранди.

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб: Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про зобов`язання привести об`єкт реконструкції у відповідність до технічної документації, знесення самочинно збудованої веранди.

Ухвалою Приморського районного суду від 06.03.2018 вищевказані позовні заяви об`єднані в одне провадження.

30.03.2018 позивачі звернулися до суду з заявою про збільшення позовних вимог та просили суд:

-зобов`язати ОСОБА_3 власними силами і за власний рахунок демонтувати рекламну вивіску з написом « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з арки входу будинку АДРЕСА_1 у строк, що не перевищує 30 днів з дня набрання рішення законної сили;

-зобов`язати ОСОБА_3 власними силами і за власний рахунок відновити старовинні (автентичні) ковані ворота та адресну табличку (адресний покажчик) із написом «Троїцька 34» у строк, що не перевищує 30 днів з дня набрання рішення законної сили;

-зобов`язати ОСОБА_3 виконати дії по розміщенню сміттєвого контейнера відповідно до вимог санітарних норм та правил, за межами двору будинку АДРЕСА_1 та всієї прибудинкової території будинку;

-зобов`язати ОСОБА_3 власними силами і за власний рахунок відновити протипожежну відстань між будівлями шляхом демонтування прибудованої триповерхової веранди;

-зобов`язати ОСОБА_3 звільнити всі транспортні засоби співробітників і постояльців готелю з прибудинкової території двору та з проїзду до двору;

-зобов`язати ОСОБА_3 власними силами і за власний рахунок демонтувати вентиляційний канал із примусовою витяжкою, яка розташована на зовнішній фасадній стіні готелю, у безпосередній близькості до квартири АДРЕСА_2 ;

-зобов`язати ОСОБА_3 власними силами та за власний рахунок привести нежитлове підвальне приміщення, горище квартири №10,11,12,13,14, розташовані у фасадному триповерховому лівоворотньому флігелі житлового будинку АДРЕСА_1 у відповідність до технічної документації;

-зобов`язати ОСОБА_3 власними силами і за власний рахунок знести самочинно збудований об`єкт - веранду, яка розташована у дворі житлового будинку АДРЕСА_1 , підвальне приміщення під такою верандою та надбудовану площадку, з приведенням земельної ділянки у первісний стан;

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 4455000,00 гривень, що складає 165000,00 доларів США по курсу НБУ;

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 250000,00 гривень;

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 4455000,00 гривень, що складає 165000,00 доларів США по курсу НБУ;

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 250000,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по АДРЕСА_1 проводяться будівельні роботи по реконструкції частини житлового комплексу з порушенням державних будівельних норм та без врахування прав мешканців цього будинку. ОСОБА_3 видані містобудівні умови та обмеження на проектування реконструкції нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир №№ 10 , 11 , 12 , 13 , 14 , розташованих у фасадному триповерховому лівоворотньому флігелі житлового будинку АДРЕСА_1 , без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель. Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області видана декларація про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир №№ 10 , 11 , 12 , 13 , 14 , без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель». Мешканці будинку (у тому числі і позивачі) мали можливість ознайомитись з вищевказаною декларацією в липні місяці 2015 року, разом з проектом архітектора, та виявили грубі порушення, а саме: в план реконструкції була включена самочинна прибудова (веранда), що виходить за межі фундаменту, та замість цієї прибудови планується добудувати два зали для прийому їжі (в два поверхи) при кафе майбутнього готелю. Це розширить зовнішні розміри фундаменту, що не передбачено дозвільними документами управління архітектури та містобудування Одеської міської ради. Самочинна прибудова дає можливість захопити частину землі двору, що є землею загального користування, та відповідно є перешкодою для всіх мешканців будинку, й зокрема для позивачів, в користуванні цією землею. Незважаючи на вищевказані обставини та вимоги діючого законодавства у сфері містобудівної діяльності Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області була видана з грубими порушеннями декларація про початок виконання будівельних робіт від 09.06.2015, з подальшим ігноруванням з боку Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області цих порушень. Самочинна прибудова була зведена з великою кількістю інших порушень: ні один з мешканців будинку не дав своєї згоди на зведення цієї прибудови; зменшена протипожежна відстань між житловими будинками; зменшена відстань між стінами будинків з вікнами, що виходять з житлових кімнат, кухонь, веранд; спотворена архітектура фасаду; обмежено доступ світла, сонця та повітря, що призвело до появи вогкості в житлових приміщеннях, порушені санітарно-технічні норми. Крім того, відповідач розмістила рекламну вивіску з написом « ІНФОРМАЦІЯ_1 » без згоди власників та жителів будинку №34 та без дозволу уповноваженого виконавчого органу. Відповідач самоуправно вивезла старовинні ковані ворота разом з адресною табличкою, які були встановлені на єдиному в`їзді/виїзді у двір будинку АДРЕСА_1 . Адресну табличку не відновлено станом на теперішній час. Прибудинкова територія перед в`їздом у двір обладнана під літню терасу і парковку транспорту співробітників і постояльців готелю, що ускладнює не тільки проїзд на територію двору транспорту мешканців і спецтехніки, а й прохід жителів будинку до своїх квартир. Також, у дворі будинку, усупереч всім санітарним вимогам і нормам встановлено сміттєвий контейнер, який співробітники готелю переміщують по всій території двору на свій розсуд. Квартири позивачів потребують ремонту через збудований готель, оскільки під час будівельних робіт в них почали з`являтися тріщини на стінах, склі. Крім того, на думку позивачів, своїми протиправними діями їм було завдано моральної шкоди.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.05.2018 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд його скасувати і ухвалити нове.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в матеріалах справи відсутні дані, що всі учасники справи, в тому числі треті особи, отримали ухвалу про призначення розгляду на 25.05.2018. Позивач не отримав відзив і не мав можливості надати пояснення на нього. Суд не зобов`язав з`явитися у судове засідання Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, чим позбавив можливості поставити йому питання. Відповідач не спростував доводи апелянта та Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, що реконструкція і побудова нових приміщень не є самочинним. Суд не дав оцінку того, що не було отримано згоди всіх мешканців будинку №34 на проведення будь-яких робіт. Суд не звернув увагу, що у відповідача відсутнє право користування земельною ділянкою, на якій було зведено прибудову. Суд не дав правової оцінки щодо того, що відповідачем самочинно розташовано на будинку №34 рекламну вивіску. Крім того, в результаті проведення будівельних робіт нанесено пошкодження квартирі №26 , в якій проживає апелянт.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд його скасувати і ухвалити нове.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в матеріалах справи відсутні дані, що всі учасники справи, в тому числі треті особи, отримали ухвалу про призначення розгляду на 25.05.2018. Позивач не отримав відзив і не мав можливості надати пояснення на нього. Суд не зобов`язав з`явитися у судове засідання Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, чим позбавив можливості поставити йому питання. Відповідач не спростував доводи апелянта та Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, що реконструкція і побудова нових приміщень не є самочинним. Суд не дав оцінку того, що не було отримано згоди всіх мешканців будинку №34 на проведення будь-яких робіт. Суд не звернув увагу, що у відповідача відсутнє право користування земельною ділянкою, на якій було зведено прибудову. Суд не дав правової оцінки щодо того, що відповідачем самочинно розташовано на будинку №34 рекламну вивіску. Крім того, в результаті проведення будівельних робіт нанесено пошкодження квартирі №26 , в якій проживає апелянт.

01.10.2018 ОСОБА_3 надала суду відзив на скарги, в якому просила залишити їх без задоволення, а рішення - без змін.

27.12.2018 ОСОБА_3 знов надала суду відзив на скарги, в якому також просила залишити їх без задоволення, а рішення - без змін.

12.03.2019 ОСОБА_1 надала суду пояснення на відзив на скаргу, в якому просила відмовити ОСОБА_3 у поновленні строку на подання відзиву на скаргу та задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1

14.05.2019 від відповідача надійшли пояснення в порядку ст. 43 ЦПК України.

22.01.2021 від апелянтів надійшов відзив та заперечення на висновок №017/19 судової будівельно-технічної експертизи судового експерта Митнікова Г.П.

26.01.2021 від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з запровадженням на території м. Одеси рівня епідеміологічної небезпеки.

Представники Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявили.

Враховуючи, що треті особи належним чином повідомлені про розгляд справи, а вжиття карантинних заходів не є підставою для відкладення розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку за можливе розглянути справу за їх відсутністю.

Судове засідання, призначене на 26.01.2021, проводилось в режимі відеоконференції за участю представників позивачів та відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивачів та представника відповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційних скаргах, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає в повній мірі з огляду на наступне.

Матеріали справи свідчать, що за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з 3-х флігелів: фасадний 3-х поверховий (літ «А», «а»), прововоротній (літ. «Б»), противоворотній (літ В, Г).

ОСОБА_3 є власником нежитлового приміщення, загальною площею 98,3 кв.м.; підвального приміщення, загальною площею 59,7 кв.м.; квартири №10 , загальною площею 61,4 кв.м.; квартири №11 , загальною площею 89,6 кв.м.; квартири №12 , загальною площею 57,0 кв.м.; квартири №13 , загальною площею 89,5 кв.м.; квартири №14, загальною площею 119,1 кв.м.; нежитлового приміщення горища, загальною площею 100,1 кв.м., які розташовані у будинку АДРЕСА_1 .

З червня 2015 року по АДРЕСА_1 під літ «А» відповідачем здійснюється реконструкція під міні-готель.

Згідно з технічним паспортом від 15.02.2007 реконструйовано веранду літ «а», площею 12,6 кв.м., яка прибудована до колишньої квартири №10 , що увійшла в загальну площу об`єкта літ «А».

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 57665 від 21.03.1995, 555/І000 квартири (приміщення квартири спільного заселення), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить на правах приватної, спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в рівних частках.

ОСОБА_2 є співвласницею квартири АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 та її сім`я проживають на другому поверсі внутрішнього дворового флігеля літ. «Б» в квартирі АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України)

Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.1 ст.376 ЦПК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частиною 6 даної норми Закону визначено, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Як зазначено в п. 5 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 №6 відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК).

Аналіз зазначених нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що окрім органів державної влади та місцевого самоврядування інші особи також наділені правом звернення до суду з позов про знесення самочинного об`єкту у випадку порушення їх прав таким будівництвом.

За таких обставин неможливо погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є належними позивачами у даному спорі.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості фізична особа повинна довести порушення її прав таким будівництвом.

Встановлення фактів самочинного будівництва, пошкодження таким будівництвом квартири позивачів та доведення того, що відповідачем захоплено частину землі двору можливе лише шляхом проведення відповідної будівельно-технічної експертизи.

Вбачається, що судом першої інстанції клопотання позивачів про призначення судової будівельно-технічної експертизи було відхилено, висновок про відсутність порушень прав позивачів в результаті здійсненої реконструкції спірної будівлі зроблено на припущеннях.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.05.2019 у даній справі за клопотанням позивачів для встановлення всіх обставин справи було призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Висновком експерта №14-2020 від 10.03.2020 встановлено, що в результаті проведення ремонтно-будівельних робіт з реконструкції житлового будинку літ «А» в міні-готель з прибудовою літ «А» по АДРЕСА_1 не порушено лінійні розміри в основній частині будівлі літ «А» та не зменшено відстань від прибудови літ «а» до житлового будинку літ «Б», в якому на другому поверсі розташована квартира №26 ; не змінилась висота реконструйованої будівлі. Проведення ремонтно-будівельних робіт з реконструкції житлового будинку літ «А» в міні-готель жодним чином не погіршили умови експлуатації житлового будинку літ «Б» та зокрема квартири №26 , що розташована на його другому поверсі. При обстеженні об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_1 , а саме причин погіршення технічного стану житлового будинку літ «Б», в тому числі квартири №26 , що розташована на другому поверсі, встановлено, що причинами погіршення технічного стану житлового будинку літ «Б» є недотримання температурно-вологістного режиму приміщень квартири №26 внаслідок відсутності сталого рівномірного теплопостачання; послабленням несучих конструкцій квартири №26 внаслідок самочинного перепланування з втручанням в несучі конструкції; послаблення несучих конструкцій внаслідок втручання в несучі конструкції підвалу шляхом встановлення дверного отвору в несучій стіні; недотриманням вимог щодо правил утримання житлових будинків та вчасного реагування на виявлені недоліки - проведення поточних та капітальних ремонтів: систематичне залиття підвал як ззовні внаслідок опадів так і каналізаційними витоками, значне ураження гнилизною перекриття підвалу та його часткове руйнування, руйнування кладки фасадів будинку, руйнування системи зовнішнього водовідведення, незадовільний стан покрівлі.

Отже, висновки експерта спростовують доводи позивачів про те, що саме внаслідок дій відповідача щодо реконструкції спірного будинку під літ. «А» будинок, в якому проживають позивачі та їх помешкання зазнали пошкоджень, як і спростовано факт захоплення частини землі двору мешканців будинку. Експертом встановлено, що погіршення будинку літ «Б» та квартири №26 відбулося не внаслідок реконструкції будинку під літерою «А», а внаслідок самочинного перепланування з втручанням в несучі конструкції будинку, а також послаблення несучих конструкцій внаслідок втручання в несучі конструкції підвалу шляхом встановлення дверного отвору в несучій стіні, недотриманням вимог щодо правил утримання житлових будинків.

Не можуть бути підставою для задоволення позову доводи про те, що висновок експертизи є неповним та невірним, оскільки експерт здійснив чіткі та зрозумілі висновки, які обґрунтовані належним чином. Підстави піддавати сумніву висновок експерта відсутні.

Експерт не надав відповідь на питання про перелік робіт, які необхідно провести в квартирі позивачів через її незадовільний стан, проте відповідь на це питання в межах цього спору мала б значення, якби був встановлений причинний зв`язок між станом квартири та діями відповідача, але цього не встановлено, відтак відповідь на це питання не впливає на суть спору.

Разом з тим, вбачається, що мешканцями будинку, крім позивачів, було погоджено проект реконструкції нежитлового приміщення, про що свідчать їх підписи.

Вищезазначені будівельні роботи відповідачем проводились на підставі виданих Містобудівних умов та обмежень на проектування реконструкції нежитлового підвального приміщення, горища, квартир № 10,11,12,13,14 , розташованих у фасадному триповерховому лівоворотньому флігелі житлового будинку АДРЕСА_1 , без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель від 30.04.2014.

09.06.2015 відповідачем зареєстрована декларація про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлового підвального приміщення, нежитлового приміщення магазину, нежитлового приміщення горища, квартир №№10,11,12,13,14, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту в плані, без зміни висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням приміщень, з переобладнанням їх під кафе та міні-готель».

У зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт від 09.06.2015 замовником будівництва - ОСОБА_3 було вказано про наявність проектної документації на будівництво об`єкта «Реконструкції нежитлового приміщення горища, квартир №№ 10,11,12,13,14 без змін геометричних розмірів фундаменту в плані, без змін висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням їх під кафе та фундаменту в плані, без змін висотної відмітки покрівлі, з внутрішнім переплануванням їх під кафе та міні-готель», адреса: АДРЕСА_1 , категорія складності: ІІІ, яка розроблена ФОП ОСОБА_8 , головний архітектор ОСОБА_9 .

Відповідно до копії Акту огляду земельної ділянки Департаменту комунальної власності Управління земельних ресурсів Відділу самоврядного контролю за використанням і охороною земель та дотриманням вимог земельного законодавства від 26.08.2016, спеціалістами відділу було оглянуто земельну ділянку орієнтовною площею 300 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Під час обстеження встановлено, що на зазначеній земельній ділянці проводяться роботи з реконструкції багатоповерхової будівлі відповідно до декларації про початок виконання будівельних робіт від 09.06.2015. Також, за вказаною адресою проводяться роботи з реконструкції веранди кв. №10 площею 12,6 кв.м. площа зазначеної веранди візуально у межах відповідно до технічного паспорту. Відповідно до висновку Департаменту ДАБІ в Одеській області від 05.02.2016 на момент реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт зазначена веранда не є самочинно збудованою. Також, встановлено, що зазначена веранда розташована на фундаменті візуально схожому на бетонний.

Слід також зазначити, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 08.07.2016, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2017, встановлено, що фактично подана ОСОБА_3 декларація про початок виконання будівельних робіт на об`єкті ІІІ категорії складності від 09.06.2015 і є документом, який дає право виконувати будівельні роботи. Також, судами не було встановлено наявності підстав для скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, передбачених ст. 39-1 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», не встановлено фактів зазначення відповідачем недостовірних даних, які б були підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом.

Вказані вище обставини спростовують доводи позивачів про те, що здійснена реконструкція веранди квартири АДРЕСА_3 є самочинним будівництвом.

Враховуючи вищенаведене, вимоги в частині зобов`язання відповідача демонтування вентиляційного каналу з примусовою витяжкою, що розташована на зовнішній фасадній стіні готелю; відновлення протипожежної відстані між будівлями шляхом демонтування прибудованої триповерхової веранди; приведення нежитлового підвального приміщення, горища квартир №10,11,12,13,14 у відповідність до технічної документації та знесення самочинно збудованого об`єкту - веранди, підвальне приміщення під такою верандою та надбудовану площадку, з приведенням земельної ділянки у первісний стан - є недоведеними, а тому задоволенню не підлягають.

Так як факт руйнування квартир позивачів внаслідок здійснення будівельних робіт відповідачем не доведено, вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди також задоволенню не підлягають.

Твердження позивачів про те, що діями відповідача були спричинені душевні моральні та фізичні страждання, погіршення здоров`я та їх самопочуття внаслідок чого останні зазнали страждань, які оцінені в розмірі 250 000,00 гривень кожній не містять відповідних доказів та жодного обґрунтування саме такого розміру завданої моральної шкоди, до того ж не встановлений склад правопорушення з боку відповідача, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині з вказаних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача демонтувати рекламну вивіску; відновити старовинні (автентичні) ковані ворота та адресну табличку; виконати дії по розміщенню сміттєвого контейнера відповідно до вимог санітарних норм та правил; звільнити всі транспортні засоби співробітників і постояльців готелю з прибудинкової території двору та з проїзду до двору, суд дійшов вірного висновку про безпідставність позовних вимог, відсутність скарг зі сторони інших мешканців та зауважень компетентних органів.

Матеріали справи місять дозвіл на розміщення зовнішньої реклами вивіски з написом « ІНФОРМАЦІЯ_1 », крім того, табличка з вказівкою номеру будинку розташована поруч з аркою входу до двору будинку, і доказів про вплив на права позивачів заміни воріт не надано, а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Посилання позивачів на те, що обладнання парковкою території перед в`їздом у двір та наявний транспорт постояльців та працівників готелю ускладнює та перешкоджає проїзду транспорту на територію двору є безпідставним з огляду на те, що не підтверджується будь-якими доказами. Натомість з доданих до матеріалів справи фотографій фасаду спірного будинку АДРЕСА_1 під літ «А» вбачається, що парковка готелю спеціально облаштована під паркування автомобілів для постояльців готелю й розміщена перед центральним його входом, що виходить до дороги. Проїзд до двору через закриту металевими воротами арку розташований поруч з парковкою та має окремий заїзд, що спростовує факт перешкоджання проїзду до закритого двору будинку 34.

Факт встановлення відповідачем сміттєвого контейнеру в дворі будинку з порушенням вимог санітарних норм та правил позивачами не доведений.

Доводи апелянтів про те, що матеріали справи не містять даних про те, що всі учасники справи, в тому числі треті особи, отримали ухвалу про призначення розгляду на 25.05.2018 підставою для скасування рішення суду бути не можуть, так як позивачі та їх представники були присутні в судовому засіданні, а матеріали справи місять письмові клопотання третіх осіб про розгляд справи за їх відсутністю.

Посилання позивачів про те, що вони не отримали відзив і не мали можливості надати пояснення на нього, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на те, що матеріали справи містять докази направлення відповідачам відзиву, при цьому позивачі не були позбавлені можливості ознайомитися з відзивом на позовну заяву, який відповідач подав до суду 28.03.2018.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково, а оскаржене рішення змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови, в решті рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задовольнити частково.

РішенняПриморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2018 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови, в решті залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст підписаний 03.02.2021.

Головуючий:

Судді: