ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/200/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В.,Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю представника АТ «УКРСИББАНК» Івасенко С.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №686/128716/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2020 року (суддя Чевилюк З.А.) про відмову у забезпеченні позову у справі за позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про застосування наслідків нікчемного правочин.

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

20 листопада 2020 року АТ «УКРСИББАНК» звернулося до суду із позовом, в якому просило: визнати неправомірним рішення приватного нотаріуса Новікової Л.В. про державну реєстрацію припинення заборони на нерухоме майно, що виникли на підставі договору іпотеки за № 167-168 14.01.2008; договору іпотеки за №1615 від 14.05.2008, договору іпотеки за №2130 від 20.06.2008 та здійснити державну реєстрацію обтяжень заборони відчуження нерухомого майна; визнати неправомірним рішення приватного нотаріуса Новікової Л.В. про державну реєстрацію припинення іпотеки та здійснити державну реєстрацію обтяжень іпотеки нерухомого майна; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на домоволодіння по АДРЕСА_1 , що була проведена на підставі нікчемного правочину - договору купівлі-продажу від 28.04.2012; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 , індексний номер 43635104 від 23.10.2018 на домоволодіння по АДРЕСА_1 ; визнати право власності на домоволодіння та земельну ділянку, площею 0,1604 га, кадастровий номер :01:001:0349 по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Того ж дня, АТ «УКРСИББАНК» звернулося до суду із заявою про забезпечення позову та вказувало, що протиправні дії приватного нотаріуса Новікової Л.В. призвели до вилучення записів про іпотеку і заборону відчуження іпотечного майна без наявності для того правових підстав, а відсутність цих записів зробило можливим відчуження предмета іпотеки без волі та згоди іпотекодержавтеля АТ «УКРСИББАНК». Апелянт вважає, що така можливість існує і надалі, і до Реєстру речових прав можуть бути внесені нові записи про державну реєстрацію речових прав на предмет іпотеки поза волею позивача, що призведе до нових позовів Банку та фактичного позбавлення ефективного захисту своїх порушених прав. Також, Банк посилається на те, що правовідносини за договором іпотеки не є припиненими, а тому будь-які дії щодо відчуження предмета іпотеки потребують попереднього погодження з іпотекодержателем, проте відсутність записів про іпотеку та заборону відчуження у Реєстрі речових прав на нерухоме майно дають підстави вважати, що домоволодіння по АДРЕСА_1 є вільним від обтяжень та може бути відчужено без згоди іпотекодержателя. Апелянт вказує, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного судового захисту прав позивача, а тому Банк просив суд заборонити державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо будинку та земельної ділянки, які розташовані по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2020 року відмовлено АТ «УКРСИББАНК» у задоволені заяви про забезпечення позову.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду, АТ «УКРСИББАНК» оскаржило її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, апелянт вказує, що заява про забезпечення позову було отримана судом першої інстанції 20.11.2020 та не розглядалася протягом 16 днів і лише 07.12.2020 судом було відмовлено у її задоволенні. Банк зазначає, що суд першої інстанції не розглядав заяву про забезпечення позову по суті, не аналізував, чи призведе не вжиття заходів забезпечення позову до порушення прав заявника. Апелянт вказує, що суд першої інстанції помилково зазначив в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, що підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, адже процесуальний закон дозволяє подати заяву про забезпечення позову як до так і під час подачі позовної заяви, коли ще відсутні особи, які беруть участь у справі. Крім того, апелянт посилається на те, що на момент прийняття судового рішення про відмову у забезпеченні позову, ухвала про повернення позовної заяви не набрала законної сили, а тому не могла бути підставою для відмови від розгляду заяви про забезпечення позову. Зважаючи на викладене, Банк просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Представник АТ «УКРСИББАНК» Івасенко С.М. підтримала апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. ОСОБА_2 направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Інші відповідачі про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності зазначених учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам.

Встановлено, що 20 листопада 2020 року АТ «УКРСИББАНК» звернулося до суду із позовом про застосування наслідків нікчемних правочинів і просило: визнати неправомірним рішення приватного нотаріуса Новікової Л.В. про державну реєстрацію припинення заборони на нерухоме майно, що виникли на підставі договору іпотеки за № 167-168 14.01.2008; договору іпотеки за №1615 від 14.05.2008, договору іпотеки за №2130 від 20.06.2008 та здійснити державну реєстрацію обтяжень заборони відчуження нерухомого майна; визнати неправомірним рішення приватного нотаріуса Новікової Л.В. про державну реєстрацію припинення іпотеки та здійснити державну реєстрацію обтяжень іпотеки нерухомого майна; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на домоволодіння по АДРЕСА_1 , що була проведена на підставі нікчемного правочину - договору купівлі-продажу від 28.04.2012; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 , індексний номер 43635104 від 23.10.2018 на домоволодіння по АДРЕСА_1 ; визнати право власності на домоволодіння та земельну ділянку, площею 0,1604 га, кадастровий номер :01:001:0349 по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23 листопада 2020 року позовну заяву залишено без руху з підстав не відповідності позовної заяви вимогам пп. 2, 3 ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 177 ЦПК України (а.с. 17).

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2020 року позову заяву АТ «УКРСИББАНК» визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2020 року відмовлено АТ «УКРСИББАНК» у задоволені заяви про забезпечення позову.

Відмовляючи в задоволенні зазначеної заяви, суд першої інстанції посилався на те, що ухвалою судді від 23.11.2020 позовну заяву АТ «УКРСИББАНК» про застосування наслідку нікчемного правочину залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст. 175, 177 ЦПК України і ухвалою судді від 07 грудня 2020 року повернуто вказаний позов АТ «УКРСИББАНК» у зв`язку із не усуненням недоліків. І враховуючи повернення позовної заяви, підстави для забезпечення позову шляхом встановлення заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які дії щодо оспорюваного майна відсутні.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки співмірності необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявлених вимогам, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Враховуючи, що ухвала Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2020 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви АТ «УКРСИББАНК» станом на час постановлення судом оскаржуваної ухвали законної сили не набрала та враховуючи, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову у забезпечення позову з підстав саме повернення позовної заяви АТ «УКРСИББАНК» є таким, що не відповідає вимогам процесуального законодавства.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше 2 - х днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Встановлено, що заява АТ «УКРСИББАНК» про забезпечення позову надійшла до Хмельницького міськрайонного суду 20.11.2020, однак в порушення вищезазначених вимог була розглянута судом першої інстанції лише 07.12.2020.

А тому доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права є такими, що заслуговують на увагу.

Апеляційним судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 14.01.2008 між останнім та АТ «УКРСИББАНК» був укладений і нотаріально посвідчений договір іпотеки №172598 від 14.01.2008, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями (домоволодіння) по АДРЕСА_1 .

Також, в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитними договорами №0 від 14.05.2008, №0 від 20.06.2008 між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 був укладений та нотаріально посвідчений договір іпотеки №75072 від 20.06.2008, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав в наступну іпотеку банку житловий будинок з надвірними будівлями (домоволодіння) загальною площею 307,9 кв.м. та земельну ділянку площею 0,1604 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.04.2020 №207270462 та №207277569 зареєстровано обтяження іпотекою за реєстраційними номерами №6393541 від 14.01.2008, №7175923 від 14.05.2008, №7423664 від 20.06.2008 та заборона на нерухоме майно - домоволодіння по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1604 га за адресою: АДРЕСА_1 за реєстраційними номерами №6393318 від 14.01.2008, №7175885 від 14.05.2008 та №7423529 від 20.06.2008.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21 червня 2013 року по справі №686/5928/13ц в рахунок погашення заборгованості в сумі 565 862 грн 63 коп по кредитним договорам від 14.05.2008 №0 та від 20.06.2008 №0, укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 звернуто стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 на користь ПАТ «УКРСИББАНК».

Згідно інформації від 22.04.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна приватним нотаріусом Новіковою Л.В. 28.04.2012 вилучено обтяження іпотекою за №6393541, №7175923, №7423664 та обтяження заборони на нерухоме майно №6393318, №7175885 і №7423529.

28.04.2012 ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу відчужив спірне домоволодіння на користь ОСОБА_2 , який в подальшому згідно договору купівлі-продажу від 27.07.2012 відчужив вищевказане майно ОСОБА_3 .

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, АТ «УКРСИББАНК», будучи іпотекодержателем, згоди на відчуження предмета іпотеки не надавало і заявник зазначає, що приватним нотаріусом безпідставно скасовані записи про обтяження іпотекою та заборону на відчуження спірного майна, в той час, як заборгованість за кредитними договорами не погашена, рішення суду не виконане, тому невжиття заходів до забезпечення позову надасть можливість і в подальшому відчужити предмет іпотеки без волі, згоди і відома іпотекодержателя.

Проаналізувавши заяву АТ «УКРСИББАНК» про забезпечення позову, її зміст, обґрунтування та враховуючи скасування апеляційним судом ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2020 року про повернення позовної заяви АТ «УКРСИББАНК», колегія суддів приходить до висновку про те, що заява АТ «УКРСИББАНК» підлягає до задоволення, оскільки невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може утруднити чи зробити неможливим виконання у майбутньому можливого рішення суду про задоволення позову.

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам процесуального законодавства, а тому підлягає до скасування із постановленням нового судового рішення.

Керуючись ст 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Заяву Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250) (номер об`єкта в РПВН:7174841) та земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:001:0349).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 02 лютого 2021 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай