У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2021 Справа №1915/7244/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Грицай К.М.,

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.,

учасників справи: представника скаржника ОСОБА_1 ,

державного виконавця Савчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за скаргою представника скаржника ОСОБА_2 ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савчук А.О., -

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника ОСОБА_2 адвокат Покотило Ю.В. подав до суду скаргу на дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савчук А.О.

В обґрунтування скарги посилається на наступні обставини. В провадженні Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) знаходиться виконавче провадження №60447987 з примусового виконання виконавчого листа №1915/7244/2012, виданого 18.02.2013 року Тернопільським міськрайонним судом про «в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 09.11.2006 року в розмірі 31 600.16 дол. США та 10 000.00 грн. (сума пені за прострочення виконання боргових зобов`язань), звернути стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення стоматологічного кабінету, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 на праві власності, шляхом його продажу з прилюдних торгів, з початковою ціною предмета іпотеки, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій». Постановою державного виконавця від 03.08.2020 року у виконавчому провадженні №60447987 було призначено суб`єкта оціночної діяльності для проведення оцінки майна боржника ОСОБА_2 . На підставі вказаної постанови та відповідно до укладеного договору про закупівлю за державні кошти послуг з проведення оцінки арештованого майна №343 від 26 травня 2020 року ТОВ «РЕНОМЕ ГРУП» було проведено незалежну оцінку вартості майна боржника. Згідно Висновку ринкова вартість нежитлового приміщення цокольного поверху стоматологічного кабінету, на плані літ. «А», загальною площею 52,5 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визначена станом на 24.09.2020 року, складає 229 570 грн. Скаржник вважає дії державного виконавця, пов`язані з оцінкою майна боржника, неправомірними, оскільки, вартість об`єкта оцінки не є ринкова та занадто занижена.

З врахуванням наведеного, просить суд: визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Савчук А.О., пов`язані із проведенням в ході виконавчого провадження №60447987 оцінки майна боржника, а саме, нежилого приміщення стоматологічного кабінету, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) Савчук А.О. провести повторну оцінку майна, а саме, нежилого приміщення стоматологічного кабінету, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

02 грудня 2020 року прийнято до провадження скаргу представника скаржника ОСОБА_2 ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савчук А.О.

18 грудня 2020 року від начальника Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Банаха В. до суду надійшов відзив на скаргу на дії державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо проведення оцінки майна. У вказаному відзиві просить відмовити у задоволенні скарги, оскільки дії державного виконавця, пов`язані із проведенням оцінки майна відповідають нормам закону. Думка скаржника, щодо заниженості вартості майна, є безпідставною та не обгрунтованою і лише внутрішнім переконанням скаржника, що ніяким чином не підтверджує факт заниженості вартості майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єкт господарювання.

Представник скаржника ОСОБА_1 у судовому засіданні подану скаргу підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити. Також пояснив, що державний виконавець після винесення постанови про опис і арешт майна не дотримався передбачених законом строків погодження сторонами виконавчого провадження вартості арештованого майна та винесла постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності

Державний виконавець Савчук А.О. у судовому засіданні заперечила щодо задоволення скарги з підстав, наведених у відзиві на дану скаргу.

Розглянувши матеріали скарги, дослідивши наявні у справі докази, застосовуючи до визначених правовідносин норми зазначені норми права, суд вважає, що скарга до задоволення не підлягає.

07 листопада 2019 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Савчук А.О. відкрито виконавче провадження № 60447987 про примусове виконання виконавчого листа № 1915/7244/2012, який виданий 18.02.2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

На підставі постанови старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Савчук А.О. від 07 листопада 2019 року накладено арешт на майно боржника у ВП № 60447987 про примусове виконання виконавчого листа № 1915/7244/2012, який виданий 18.02.2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

30 липня 2020 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савчук А.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 1915/7244/2012, який виданий 18.02.2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, складено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У вказаному виконавчому провадженні 03 серпня 2020 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Реноме Груп» для участі у виконавчому провадженні.

02 жовтня 2020 року на адресу боржника направлено копію висновку вартості об`єкту оцінки, а саме: нежитлового приміщення стоматологічного кабінету, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи скаргу суд виходить з наступного.

В порядку розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», ст. 447 ЦПК України, передбачено право сторін виконавчого провадження звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п.7 Постанови №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року, роз`яснює, що у разі визнання неправомірними рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 15 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Участь експерта, спеціаліста та суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання у виконавчому провадженні визначені ст. 20 цього Закону, відповідно до ч. 3 якої експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до п. 10 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016р. № 2832/5) після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані: назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису; якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі-зберігач); відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження; відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця; зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі. Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Порядок визначення вартості майна боржника та оцінки майна боржника врегульовано статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема, відповідно до ч. 1-3 ст. 57 цього Закону визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Згідно з ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18).

Частиною третьою статті 12 Закону України від 12 липня 2001 року №2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон № 2658-III) встановлено, що акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна.

Відповідно до ч. 1 статті 3 Закону № 2658-III оцінка майна це процес визначення його вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно зі ст. 4 цього Закону професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

Формами оціночної діяльності норма частини 2 вказаної статті визначає, поряд з іншими, практичну діяльність з оцінки майна, яка полягає у практичному виконанні оцінки майна та всіх процедур, пов`язаних з нею, відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами з оцінки майна; рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 9 цього Закону методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 цього Закону рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Згідно з ч. ч. 5 - 7 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. У разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення засобою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

Так, згідно матеріалів виконавчого провадження, державний виконавець відповідно до ст. 3, 4, 20, 24, 25, 26, 27, 56 Закону України «Про виконавче провадження» з метою примусового виконання рішення виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60447987 від 07.11.2019 року, постанову про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_2 від 07.11.2019 року, постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 30.07.2020 року та постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 03.08.2020 року.

Згідно доводів представника скаржника державний виконавець передчасно винесла постанову від 03.08.2020 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності, а саме у строк менше, ніж 10 днів з дня винесення постанови про опис і арешт майна.

Згідно пояснень представника скаржника, боржник ОСОБА_2 був присутній під час опису та арешту майна 30.07.2020 року та копія постанови йому була вручена.

Проте, вказані постанови державного виконавця боржником не оскаржувались та не оскаржуються згідно вимог даної скарги.

Суд не погоджується із доводами скаржника, оскільки постанова про арешт майна боржника була винесена державним виконавцем ще 07.11.2019 року та станом на час розгляду скарги державному виконавцю сторони виконавчого провадження письмово не повідомили про визначену ними вартість майна .

Однією із форм оцінки майна, як зазначено у ч. 2 ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти та ґрунтовності проведеної оцінки.

Отже, зацікавлена сторона може подати державному виконавцю заперечення проти звіту про оцінку і, в разі відмови останнім у призначенні рецензування звіту, може оскаржити його дії.

Боржник у виконавчому провадженні є особою, яка має заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а тому має право відповідно до ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» на рецензування звіту з оцінки майна, однак, отримавши 09.11.2020 року повідомлення виконавця від 02.10.2020 р. за вихідним № 87611 про те, що нежитлове приміщення цокольного поверху стоматологічного кабінету, загальною площею 52,5 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оцінене експертом та його вартість становить 229570 грн. без урахування ПДВ, зазначеною можливістю не скористався, до державного виконавця із запереченнями проти висновку не звернувся, жодних дій щодо отримання рецензії на висновок ТОВ «Реноме Груп» не вчинив.

Сама лише наявність висновку іншого суб`єкта оціночної діяльності від 02.03.2015 року, у якому визначено вищу вартість зазначеного нерухомого майна, не дає суду підстав стверджувати про незаконність оцінки, проведеної ТОВ «Реноме Груп», та неправомірність дій виконавця, що пов`язані із її проведенням.

Доводи заявника про порушення державним виконавцем вимог ч. 1-3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» суд також вважає необгрунтованими.

Так, судом не встановлено, що призначенню суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Реноме Груп» передувала взаємна згода сторін виконавчого провадження щодо визначення вартості майна, а доводи заявника, що вартість майна визначена в п. 4.4 Іпотечного договору та становило 50388,58 доларів США суд вважає необґрунтованим, оскільки дана вартість майна не вказана у виконавчому листі №1915/724/2012, а згідно даного виконавчого документа випливає, що вартість майна визначається за початковою ціною предмета іпотеки, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій».

Поряд з тим, скаржник у поданій скарзі не заявляв вимог про визнання недійсним чи скасування самого висновку про оцінку майна.

В силу 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справиабо витребуванихсудом у передбачених цим Кодексом випадках.

За вказаних обставин суд вважає, що оскаржувані дії виконавця, що пов`язані із проведенням оцінки були вчинені відповідно до закону, в межах його повноважень і право заявника не було порушено.

Щодо вимог скаржника про зобов`язання державного виконавцяпровести повторну оцінку майна суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду скарги судом не встановлено порушення діями державного виконавця прав та законних інтересів позивача, окрім того, суд не вправі зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби; крім того, суд не вбачає підстав для зупинення реалізації арештованого майна, тому суд приходить до висновку, що скарга у цій частині до задоволення не підлягає.

Враховуючи вищенаведені обставити та вимоги закону, суд приходить до переконання, що у задоволенні скарги представника скаржника ОСОБА_2 ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. 450-452, 260 261, 353, 355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги представника скаржника ОСОБА_2 ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Савчук А.О. відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 01 лютого 2021 року.

Головуючий суддяК. М. Грицай