Дата документу 29.10.2021
Справа № 334/1277/16-ц
Провадження № 2-др/334/32/21
29 жовтня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Турбіної Т.Ф.,
при секретарі Мазаєвій Д.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області про розірвання договору позики, розірвання договору іпотеки, визнання недійсною додаткової угоди до договору позики, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора,
30 вересня 2021 року рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення №28102841 державного реєстратора Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області Ревенка Олександра Юрійовича від 05.02.2016 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 67,79 кв.м. та житловою площею 45,6 кв.м., на підставі іпотечного договору, серія та номер: 3763, виданого 12.08.2013 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Петрушенко Т.І., за ОСОБА_2 , та поновлено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ). В частині вимог позову про розірвання договору позики, розірвання договору іпотеки, визнання недійсною додаткової угоди до договору позики відмовлено.
Питання про розподіл судових витрат не було вирішено.
Представник ОСОБА_2 адвокат Плецька Ю. подала заперечення, просить зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням критеріїв реальності витрат на правничу допомогу адвоката, їх доведеності належними доказами, розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та пропорційно заявленим позовним вимогам. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Інтереси позивача у суді представляла адвокат Приладишева Н.Г. як самозайнята особа, повноваження якої підтверджуються відповідним ордером, складеним на виконання умов Договору про надання правничої допомоги від 05.04.2018 року.
Зі змісту Договору про надання правової допомоги, укладеного 05.04.2018 року між Приладишевою Н.Г. та ОСОБА_1 , не можливо встановити, що послуги надаються саме по цивільній справі №334/1277/16-ц, та у якому обсязі, оскільки предмет договору, зазначений у п. 1.2 є загальний. У пункті 3.2 Договору від 05.04.2018 року зазначено, що за згодою сторін визначення розміру гонорару може бути оформлене Додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору, але не було надано жодної Додаткової угоди, укладеної між ОСОБА_1 та адвокатом Приладишевою Н.Г., із зазначенням погодженого із Позивачкою розміру гонорару за надані самозайнятою особою - адвокатом Приладишевою Н.Г. правові послуги у даній цивільній справі.
Всі Акти виконаних робіт, які долучені до заяви про розподіл судових витрат, підписані не Приладишевою Н.Г. , як самозайнятою особою із якою укладався 05.04.2018 року ОСОБА_1 договір, а підписані юридичною особою, тобто, вони не мають жодних юридичних наслідків для правовідносин за договором про надання правової допомоги від 05.04.2018 року.
Вважають, що адвокат Приладишева Н.Г. не надала суду будь-якого розрахунку на підтвердження обсягу виконаної нею роботи за договором про надання правової допомоги від 05.04.2018 року (фіксований розмір, погодинна оплата). Відсутність у договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає суду та іншій стороні спору можливості пересвідчитися у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
Вважають, що отримання адвокатом Приладишевою Н.О. гонорару в розмірі 3000,00 гривень за сім хвилин роботи, що підтверджується матеріалами справи, не є сумою, співмірною зі складністю справи. Адвокат Приладишева Н.Г. фактично завищила кількість часу, який витратила нібито на повноцінне на судове засідання.
При цьому, ОСОБА_1 свідомо зловживала процесуальними правами та затягувала строки розгляду справи. Так неодноразово, протягом проведення підготовчого розгляду справи, уточнювала позовні вимоги, що відбувалось безпосередньо після надання відповідачем заперечень; подавала клопотання для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин; заявляла завідомо безпідставні клопотання, в т.ч. про відкладення судових засідань, спрямованих на безпідставне затягування або перешкоджання розгляду справи, не з`являлась в судові засідання без поважних причин, тощо.
Рішенням Ленінського районного суду від 30.09.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково, задоволена була лише одна вимога - скасування рішення державного реєстратора та в силу приписів п. 1 ч. 4 ст. 129 ЦПК України на відповідача можливо покласти лише витрати, пов`язані з розглядом справи у пропорції 1:4, а не всі заявлені Позивачем витрати, в т.ч. за трьома позовними вимогами, в задоволенні яких було відмовлено судом першої інстанції.

Вважають, що заявлені витрати на правничу допомогу не обґрунтовані, завищені та неспівмірні, тому відповідач заперечує проти заявленого розміру судових витрат на правничу допомогу Приладишевої Н.Г. , у зв`язку з чим просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 05.10.2021 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат. На виконання умов договору адвокатом Плецькою Ю.В. відповідачу була надана наступна правнича допомога: 09.06.2021 аналіз матеріалів справи; представництво інтересів відповідача в п`яти судових засіданнях; 18.06.2021 складання клопотання про застосування заходів процесуального примусу щодо ОСОБА_1 ; 06.09.2021 складання клопотання про розподіл судових витрат на підставі орієнтовного розрахунку; 30.09.2021 складання заяви про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин та закриття провадження в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора.

Враховуючи те, що доцільність звернення із даною заявою та остаточні розрахунки за надану правничу допомоги між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «ЛЕГЕС» були здійснені вже після проведення 30.09.2021 року судового засідання та постановлення судового рішення по справі, звернувся із даною заявою про постановлення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 21500,00 гривень. Просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу (правову) допомогу пропорційно заявленим позовним вимогам у розмірі 21500,00 гривень та видати виконавчий лист.

Представником позивача адвокатом Приладишевою Н.Г. подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, вважають, що заявлена до стягнення ОСОБА_2 сума правничої допомоги у розмірі 21 500,00 грн. є завищеною та не відповідає обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, та засадам співмірності та розумності понесених витрат стороною. Так, згідно п.1.2 Договору про надання правничої (правової) допомоги від 01.06.2021 з АО «ЛЕГЕС», слідує, що під правничою (правовою) допомогою Сторони домовилися вважати: вивчення матеріалів справи; представництво Клієнта в суді першої інстанції; підготовка апеляційної скарги/відзиву на апеляційну скаргу; представництво Клієнта в суді апеляційної інстанції. Проте, в заяві про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_2 хоче стягнути на свою користь, в тому, числі і витрати за: 1) складання клопотання про застосування заходів процесуального примусу щодо ОСОБА_1 ; 2) складання клопотання про розподіл судових витрат на підставі орієнтовного розрахунку; 3) складання заяви про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин та закриття провадження в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора. Вважає, що відповідач намагається стягнути з позивачки витрати на надану йому правову допомогу, яка не була обумовлена п.1.2. Договору та не відносилася до правової допомоги, що мала надаватися за таким Договором. Витрати зі складання клопотань та заяв, які не були передбачені як вид правової допомоги для Відповідача та не були прийняті та задоволені судом - не підлягають стягненню з ОСОБА_1 .

Також зазначила, що ОСОБА_2 здійснена оплата правової допомоги не у відповідності до умов Договору, тобто не шляхом її оплати у порядку авансу, що є порушенням Договору, та призводить до невідповідності доказів (їх неналежності) на підтвердження факту здійснення належної оплати за Договором.

Крім того, до заяви не долучено доказів, які б підтверджували той факт, що адвокат Плецька Ю.В. має певний юридичний зв`язок з адвокатським об`єднанням, з яким ОСОБА_2 уклав Договір про надання правничої (правової) допомоги, оскільки відсутні будь-які накази, витяги, акти, тощо, які б свідчили, що даний адвокат дійсно є партнером АО «Легес».

Надання правової допомоги адвокатом розпочалося лише з червня 2021 року, а тому за вказаний проміжок часу, який не є значним, витрати на таку правову допомогу у розмірі 21500,00 не є співмірними з самою наданою правовою допомогою.

Обсяг наданих послуг адвокатом ОСОБА_2. не є значним та не потребував суттєвого часу на надання правової допомоги з даного питання, тому заявлений ОСОБА_2 розмір витрат на правову допомогу у розмірі 21500,00 гривень вважають таким, що не відповідає критеріям співмірності та не є розумним. Просять врахувати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката під час постановлення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Частинами 3, 4 ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2021 року позовна заява ОСОБА_1 задоволена частково. Визнано незаконним та скасовано рішення №28102841 державного реєстратора Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області Ревенка Олександра Юрійовича від 05.02.2016 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 67,79 кв.м. та житловою площею 45,6 кв.м., на підставі іпотечного договору, серія та номер: 3763, виданого 12.08.2013 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Петрушенко Т.І., за ОСОБА_2 , та поновлено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ). В частині вимог позову про розірвання договору позики, розірвання договору іпотеки, визнання недійсною додаткової угоди до договору позики відмовлено. Питання про розподіл судових витрат рішенням суду не вирішено.

Відповідно до положень ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин 1-4 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані, зокрема: договір про надання правничої (правової) допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, тощо); документи, що підтверджують оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження, тощо), а також документи на підтвердження надання адвокатом та отримання клієнтом професійної правничої допомоги (акт приймання-передачі), із детальним описом вчинених ним відповідних дій (не тільки щодо участі в судових засіданнях, а інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі, зокрема, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів тощо) Зазначені витрати позивача мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

При розподілі витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд виходить з того, що рішенням суду позовна заява ОСОБА_1 задоволена частково, а саме, з чотирьох позовних вимог немайнового характеру задоволено одну.

Відтак, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України сплачений ОСОБА_1 судовий збір пропорційно до задоволених вимог, покладається на відповідача, в іншій частині судовий збір покладається на позивача. При зверненні до суду позивачем було сплачено загалом судовий збір за подання позову у сумі 2204,80 грн., виходячи зі ставок судового збору станом на 01.01.2016 року (551,20 грн. при подачі позову немайнового характеру). Отже, пропорційно до задоволених вимог, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу суд виходить з того, що матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем і відповідачем послуг адвокатів та понесення ними витрат під час судового розгляду справи. Сторонами та їх представниками надані у встановленому ЦПК України належні докази щодо понесених ними витрат на правничу допомогу.

Представником позивачки адвокатом Приладишевою Н.Г. подано заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 48000,00 грн., яка складається з підготовки до розгляду справи (ознайомлення з доказами) - 4000,00 грн., консультації - 1000,00 грн., складання уточненого позову - 4000,00 грн., а також участі у 13 судових засіданнях - 39000,00 грн. (3000,00 грн. за кожне судове засідання).

В матеріалах справи міститься попередній орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу, поданий представником позивачки адвокатом Приладишевою Н.Г. (а.с. 72, том 1), згідно якого без урахування понесених станом на 19.09.2018 витрати у розмірі 4100,00 грн. на написання процесуальних документів, ознайомлення із матеріалами справи в розмірі 2600,00 гривень та участь у судових засіданнях - 1500,00 гривень, які оплачені ОСОБА_1 у повному розмірі у сумі 4100,00 гривень згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 18/06/18 від 18.06.2018 (а.с.74 т.1), орієнтовний розрахунок майбутніх витрат складає 10000,00 грн.

В обґрунтування заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 48000,00 грн., представником ОСОБА_1 адвокатом Приладишевою Н.Г. подано договір про надання юридичної (правової) допомоги від 05.04.2018 року, укладений між Приладишевою Н.Г. , яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 860 від 31.03.2011року, та ОСОБА_1 . Пунктом 3 цього договору визначено ціну договору та порядок розрахунків. Розмір гонорару у договорі відсутній з посиланням у п.3.2 на те, що за згодою сторін, визначення розміру гонорару може бути оформлене Додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Додаткової угоди до договору про надання юридичної (правової) допомоги від 05.04.2018 року суду не надано.

В Додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 05.04.2018 (без дати), встановлена вартість наданих послуг, а саме: підготовка до розгляду справи (ознайомлення з доказами) - 4000,00 грн.; кожне судове засідання - 3000,00 грн.; консультації - 1000,00 грн.; складання уточненого позову - 4000,00 грн.

Також суду надані квитанції до прибуткових касових ордерів разом із актами приймання-передачі виконаних робіт, які підписані адвокатським бюро «Приладишевої Наталії» та ОСОБА_1 , від 09.08.2018 на суму 12000,00 грн., з яких складання уточненого позову, підготовка пакету документів для суду - 4000,00 грн., ознайомлення з матеріалами справи 4000,00 грн., консультація - 1000,00 грн., представництво інтересів у судовому засіданні - 3000,00 грн.; від 02.11.2018 за представництво інтересів у судовому засіданні на суму 3000,00 грн.; від 13.03.2019 представництво інтересів у судовому засіданні на суму 3000,00 грн.; від 26.04.2019 представництво інтересів у судовому засіданні на суму 3000,00 грн.; від 05.11.2019 представництво інтересів у судовому засіданні на суму 3000,00 грн.; від 11.02.2020 представництво інтересів у судовому засіданні на суму 3000,00 грн.; від 11.08.2020 представництво інтересів у судовому засіданніна суму 3000,00 грн.; від 27.10.2020 представництво інтересів у судовому засіданні на суму 3000,00 грн.; від 25.05.2021 представництво інтересів у судовому засіданні на суму 3000,00 грн.; від 18.06.2021 представництво інтересів у судовому засіданніна суму 3000,00 грн.; від 11.08.2021 представництво інтересів у судовому засіданні на суму 3000,00 грн.; від 06.09.2021 представництво інтересів у судовому засіданні на суму 3000,00 грн.; від 30.09.2021 представництво інтересів у судовому засіданні на суму 3000,00 грн.

Щодо представництва інтересів позивачки у судових засіданнях встановлено, що розгляд справи 09.08.02018 року не відбувся у зв`язку із знаходженням судді у нарадчій кімнаті. Після повторного автоматизованого розподілу справи 02.11.2018 року суддею Турбіною Т.Ф винесена ухвала про прийняття справи до свого провадження та призначення справи до розгляду, у зв`язку з чим судове засідання 02.11.2018 раніше визначеним складом суду також не проводилось.

З журналу судового засідання від 18.06.2021 року вбачається, що представник ОСОБА_1 адвокат Приладишева Н.Г. не приймала участь у судовому засіданні.

Отже, згідно матеріалів справи, представництво адвокатом Приладишевою Н.Г. інтересів ОСОБА_1 у судових засіданнях 09.08.2018 року, 02.11.2018 року та 18.06.2021 року не здійснювалося, а тому понесені позивачем витрати у сумі 9000,00 грн. (3000,00 грн. х 3 = 9000,00 грн.). на надання правової допомоги за ці судові засідання не підлягають стягненню з відповідача.

Суд вважає обґрунтованими доводи представника відповідача щодо зменшення витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню за представництво адвокатом Приладишевою Н.Г. інтересів ОСОБА_1 у судових засіданнях від 13.03.2019 року та 05.11.2019 року, які тривали по сім хвилин, і вважає, що такі витрати підлягають частковому задоволенню в розмірі 3000,00 грн., що на думку суду буде співмірно тривалості та обсягу наданих адвокатом послуг.

Таким чином, із заявлених представником позивача до стягнення витрат на правничу допомогу у загальній сумі 48000,00 грн. суд визнає обґрунтованим розмір витрат ОСОБА_1 на правову допомогу у сумі 36000,00 грн., тобто без урахування витрат за три судові засідання, які не проводились, у сумі 9000,00 грн., та з урахуванням зменшення на половину розміру витрат за два судові засідання від 13.03.2019 року та від 05.11.2019 року до 3000,00 грн. (48000,00 - 9000,00 - 3000,00 = 36000,00 грн.).

З урахуванням того, що позовні вимоги були задоволені частково, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки витрати на правничу допомогу у сумі 9000,00 грн.

Щодо витрат відповідача ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу, то 06.09.2021 року ОСОБА_2 було подано клопотання про орієнтовний розрахунок судових витрат на загальну суму 50000,00 грн.

01.06.2021 року між адвокатським об`єднанням «ЛЕГЕС» та ОСОБА_2 укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги, відповідно до якого Адвокатське об`єднання в обсязі та на умовах цього Договору зобов`язується надати Клієнту, а Клієнт - прийняти та оплатити правничу (правову) допомогу щодо представлення інтересів Клієнта у справі №334/1277/16-ц.

Пунктом 1.2 цього Договору визначено, що під правничою (правовою) допомогою Сторони домовились вважати: вивчення матеріалів справи; представництво Клієнта в суді першої інстанції; підготовка апеляційної скарги/відзиву на апеляційну скаргу; представництво Клієнта в суді апеляційної інстанції

Пунктом 4.1 визначено, що за надання правничої (правової) допомоги, що надається Адвокатським об`єднанням, клієнт сплачує гонорар та компенсує фактичні витрати, пов`язані із наданням правничої (правової) допомоги та необхідні для виконання цього Договору. Сторони встановили розмір гонорару: 3500,00 грн. за вивчення матеріалів справи; за підготовку клопотань, заяв (за необхідністю) 1000,00 гривень за кожну заяву(клопотання); за представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції 2500,00 грн. за кожне судове засідання; 3000,00 гривень за підготовку апеляційної скарги (за необхідності); за представлення інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції 3000,00 гривень за кожне судове засідання.

З акту приймання-передачі послуг від 04.10.2021 року, вбачається, що АО «ЛЕГЕС» та ОСОБА_2 склали цей акт про те, що АО «ЛЕГЕС» надані такі послуги правничої (правової) допомоги: вивчено та проаналізовано матеріали справи № 334/1277/16-ц - вартість послуги 3500,00 грн.; інтереси Клієнта представлено в судових засіданнях 18.06.2021, 11.08.2021, 25.06.2021, 06.09.2021, 30.09.2021 - вартість послуги 15000,00 грн., по 2500,00 грн. за кожне судове засідання; складання клопотання про застосування заходів процесуального примусу щодо ОСОБА_1 - вартість послуги 1000,00 грн.; складання клопотання про розподіл судових витрат на підставі орієнтовного розрахунку - вартість послуги 1000,00 грн.; складання заяви про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин та закриття провадження в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора - вартість послуги 1000,00 грн.. Загальна вартість наданих послуг складає 21500,00 грн.

Разом з тим, надання послуг щодо складання клопотання про застосування заходів процесуального примусу щодо ОСОБА_1 - вартість послуги 1000,00 грн., складання заяви про застосування строків позовної давності згідно вимог КАС України до спірних правовідносин та закриття провадження в частині позовних вимог - вартість послуги 1000,00 грн., на думку суду мають бути виключені з суми витрат ОСОБА_2 пов`язаних з наданням правничої (правової) допомоги, які підлягають стягненню з іншої сторони, з урахуванням їх значення та впливу на вирішення справи.

Таким чином, обґрунтований загальний розмір витрат на правничу допомогу відповідача ОСОБА_4 становить 19500,00 грн. (21500,00 грн. - 2000,00 грн.). Враховуючи, що з чотирьох заявлених позовних вимог немайнового характеру судом задоволено одну, виходячи із засад пропорційності, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню ѕ частки понесених витрат на правничу допомогу, що становить 14625,00 грн.

Відповідно до ч.10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З урахуванням того, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову у сумі 551,20 грн., витрати на правову (правничу) допомогу у сумі 9000,00 грн., а всього 9551,20 грн., а з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на правову (правничу) допомогу у сумі 14625,00 грн., то різниця у сумі судових витрат, які підлягають стягненню з кожної сторони, у сумі 5073,80 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

В іншій частині заяви сторін щодо розподілу судових витрат задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст.134, 137, 141, 246, 270, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області про розірвання договору позики, розірвання договору іпотеки, визнання недійсною додаткової угоди до договору позики, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора.

В порядку розподілу судових витрат стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , мешкає: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_3 ) судові витрати в розмірі 5073,80 грн. (п`ять тисяч сімдесят три грн. 80 коп.).

В іншій частині в задоволенні відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів в з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.