Справа № 182/8104/19
Провадження № 2/0182/1040/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2021 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рибакової В.В., при секретарі Шалівській А.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини; зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, який уточнював (а.с.1-4,51-54). В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив наступне. 23.08.2008 року між ним та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. Вони є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини між ними припинені з травня 2019 року. Зазначив, що дитина проживає разом з ним, домовленості щодо сплати аліментів на дитину між ним та ОСОБА_2 не досягнуто. Він самостійно здійснює догляд та виховання дитини, і єдиним джерелом його доходу є соціальна допомога та грошове забезпечення на дитину, які в більшості витрачаються на нормальне існування дитини та сплату комунальних послуг. При цьому відповідач є здоровою та працездатною людиною, офіційно працює, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Жодних перешкод для спілкування матері з сином він ніколи не чинив. Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 01.08.2019 року, дитина проживає у власному будинку батька, для дитини створені всі належні матеріально-побутові умови. Вважає, що він займається виховуванням сина, в той час як ОСОБА_2 весь час мешкала в м. Запоріжжі, самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, не надавала ніякої матеріальної допомоги їхньому сину. Зазначив, що 25.11.2019 року відповідач разом зі своїм братом та матір`ю приїхали до його будинку, влаштували сварку, забрали дитину та вивезли в невідомому напрямку. Він доклав значних зусиль та ніс фінансові витрати для того, щоб встановити, де знаходиться дитина. 26.11.2019 року ОСОБА_2 приїхала до м. Нікополь та без його відома подала до Соцзахисту заяву про необхідність перерахування грошового забезпечення на її особистий рахунок. Після того, як відповідач забрала дитину, його син потрапив до лікарні. Вважає, що це відбулося у зв`язку з нервовим стресом, спричиненим при відібранні його у батька, зміною місця перебування, необачним ставленням ОСОБА_2 за здоров`ям та життям дитини. Вважає, що дитина відповідачу потрібна для того, щоб задовольнити свої фінансові потреби. Вказав, що відповідач у січні 2020 року звернулась до суду з позовом про визначення місця проживання дитини. Також повідомив, що він офіційно працює, а також займається домашній господарством. На підставі викладеного просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 27.01.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 до про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; відкрито провадження по справі (а.с.23,24).

Копію ухвали судді від 27.01.2020 року було направлено сторонам, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.31,32).

Ухвалою судді від 27.01.2020 року клопотання ОСОБА_1 задоволено; витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека-Магнолія» довідку про доходи ОСОБА_2 за останні шість місяців роботи (а.с.27,28).

11.02.2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на малолітню дитину ОСОБА_4 , який уточнювала (а.с.34,77). В обгрунтування позову послалась на наступні обставини. 23.08.2008 року вона уклала шлюб з ОСОБА_1 , на теперішній час за позовом ОСОБА_1 шлюб розірвано. Вказала, що вона та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В 2018 році ОСОБА_1 успадкував квартиру у м. Запоріжжі та вирішив її продати, щоб купити будинок в селі, встановити сонячні панелі та торгувати електроенергією, на що вона не погодилася. ОСОБА_1 продав квартиру та купив на ім`я свого батька триповерховий будинок в с. Приміське Нікопольського району Дніпропетровської області. Вона не могла покинути роботу та знайти іншу в с. Приміське або м. Нікополі. Після виїзду до села син перебував більше половини часу з нею у м. Запоріжжі. У листопаді 2019 року за попередньою домовленістю вона мала забрати сина до м. Запоріжжя, але ОСОБА_1 не відповідав на телефонні дзвінки, позбавив її можливості бачитися з дитиною. 25.11.2019 року ввечері вона разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 та братом ОСОБА_6 приїхали до будинку який купив її чоловік, де він мешкає разом зі своїм батьком. ОСОБА_1 не хотів їх пускати до будинку, але коли впустив заявив, що дитину не віддасть. Разом з батьком відповідач завдав її брату та її матері тілесних ушкоджень і тільки після виклику поліції погодився віддати дитину. Коли вона з сином приїхали до м. Запоріжжя, вона звернулася до лікаря та дитині було встановлено діагноз - рефлекторно-респіраторні напади затримання мовного розвитку, хлопчику було рекомендовано стаціонарне лікування. 06.12.2019 року відповідач прийшов разом з батьком до лікарні та влаштував там скандал, заявляв, що дитина здорова і його не мають права лікувати в м. Запоріжжі, так як він зареєстрований в с. Приміське Нікопольського району Дніпропетровської області. Вона вимушена була залишити лікарню з дитиною, не закінчивши лікування. З 25.11.2019 року син постійно мешкає з нею та знаходиться на повному її утриманні. ОСОБА_1 в утриманні дитини участі не приймає та ним не цікавиться. Зазначила, що ОСОБА_1 має задовільний стан здоров`я, є працездатною людиною та може надавати гроші на утримання сина, інших дітей він не має. На підставі вищенаведеного, позивач за зустрічним позовом просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

Ухвалою судді від 29.04.2020 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини і об`єднано їх в одне провадження за № 182/8104/19; вирішено перейти до розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини; зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини за правилами загального позовного провадження; почато підготовче провадження; призначено проведення підготовчого засідання (а.с.80,81).

21.05.2020 року до суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву разом з додатками (а.с.93-97,98-106). Вказав, що зустрічні позовні вимоги повністю не визнає. Зазначив, що дитина проживала разом з ним та знаходилася на повному його утриманні. Він є власником будинку, який пристосований для комфортного проживання дитини, натомість ОСОБА_2 не має у своїй власності нерухомого майна, самоусунулась від виконання своїх обов`язків, не надавала ніякої матеріальної допомоги сину. Вважає, що дитина потрапила до лікарні у зв`язку із нервовим стресом, спричиненим при силовому відібранні його у батька 25.11.2019 року, раптовою зміною місця перебування дитини, необачним ставленням ОСОБА_2 за здоров`ям та життям сина в цей період (11 днів), а також постійним переховуванням сина у незнайомих людей. Впевнений, що дитина відповідачу потрібна лише для задоволення своїх фінансових потреб.

Ухвалою суду від 27.01.2021 року, закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини; зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини; призначено вказану цивільну справу до судового розгляду по суті на 27.01.2021 року об 11.00 год.

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його присутності (а.с.142). Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, заявлені позовні вимоги за зустрічним позовом не визнає, просить в задоволенні зустрічних вимог відмовити у повному обсязі.

ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.144). Вважає, що зібраних по справі доказів достатньо для прийняття рішення по даній справі, не має змоги брати особистої участі у судовому розгляді даної справи. Позов ОСОБА_1 до неї не визнає в повному обсязі, свій позов підтримує в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що між сторонами наявний спір, що виник з сімейних відносин щодо аліментних зобов`язань.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Судом встановлено, що сторони з 23.08.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.11,35). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.01.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.147).

Сторони мають малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12-14,15,36).

Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи № 3400 від 13.11.2019 року, виданої Приміською сільською радою (а.с.56), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 24.06.2019 року. Вказане також вбачається з довідки № 3375 від 11.11.2019 року, виданої Приміською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області та довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб № 3593 від 05.12.2019 року (а.с.55,57).

З Актів від 21.11.2019 року, 02.12.2019 року та від 04.12.2019 року, посвідченими депутатом сільської ради ОСОБА_7 (а.с.59,60,61) вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , 1950 року народження, та до 25.11.2019 року проживав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно Акту обстеження умов проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 19.12.2019 року (а.с.38) вбачається наступне. За адресою: АДРЕСА_2 проживає 3 особи. ОСОБА_2 з сином займає окрему кімнату загальною площею 13,5 кв.м.; ОСОБА_2 з дитиною проживає за даною адресою з 25.11.2019 року; умови проживання задовільні; в квартирі в наявності необхідні меблі, побутова техніка, комп`ютер; взаємовідносини родинні, доброзичливі; дитина оточена любов`ю та турботою матері та рідних.

За відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (а.с.21) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 20.04.2005 року.

У проваджені Нікопольського міськрайонного осуду Дніпропетровської області перебувала справа №182/317/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, Приміська сільська рада Нікопольського району Дніпропетровської області, про визначення місця проживання дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служба у справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини (70-74,148).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 року по справі №182/317/20 (а.с.148) затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за якою сторони домовились про наступне: «1.Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із матір`ю - ОСОБА_2 , за місцем реєстрації місця проживання останньої за адресою: АДРЕСА_2 . 2. ОСОБА_2 зобов`язується не чинити будь-яких перешкод у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_1 . 3. Визначити наступний спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: до досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестирічного віку (а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_4 ): за попереднім узгодженням з ОСОБА_2 по телефону один раз на місяць у суботу або неділю, в залежності від графіку роботи ОСОБА_2 у період з 8-00 до 20-00 протягом чотирьох годин в присутності матері ОСОБА_2 ; після досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестирічного віку (а саме, після 20.07.2023 року ): ОСОБА_4 один тиждень на місяць з 24 по 30 число кожного місяця проживатиме з батьком ОСОБА_1 за адресою місця реєстрації останнього. 4. Сторони не мають жодних претензій одна до одної щодо стягнення судових витрат, включаючи витрати на правову (правничу) допомогу.» Ухвала набрала законної сили 08.10.2020 року.

Наявні в матеріалах справи документи (а.с.17,18,37,58,62-69,99-102,103-105) суд до уваги не приймає, так як вони не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У судовому засіданні встановлено, що з 25.11.2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з ОСОБА_2 , що вбачається з уточненого позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 . З цього часу дитина перебуває на утриманні матері.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 року по справі №182/317/20 зокрема визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 . Ухвала набрала законної сили 08.10.2020 року.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене відсутні підстави для задоволення поданого 25.11.2019 року позову ОСОБА_1 та наявні підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_2

ОСОБА_1 є працездатним та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи викладені обставини, суд, даючи оцінку доказам наявним у матеріалах справи, з огляду на вимоги розумності та справедливості, дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 має обов`язок надавати допомогу на утримання свого малолітнього сина, тому вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на його користь в особі матері ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 11.02.2020 року (з дня пред`явлення зустрічної позовної заяви) та до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини слід відмовити за безпідставністю.

ОСОБА_2 згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору відносно вимог щодо стягнення аліментів, тому на підставі ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,89,141,259,263-265,268,354,430, п.п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 180-183,191 СК України, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на його користь в особі матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки села Жовтневе Вільнянського району Запорізької області, щомісячно, починаючи з 11.02.2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Рибакова