СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1086/15-ц

пр. № 2/759/1114/21

18 січня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гродського П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Аргумент-Консалтинг» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

у січні 2015 р. позивач звернувся до суду зі зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 45271 грн 60 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.06.2012 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання юридичних послуг №30, предметом якого є представництво інтересів відповідача, усні та письмові консультації, складання документів, для звернення до суду, представництво інтересів в суді, вчинення інших дій при поділі спільного майна подружжя, а на виконання вимог договору відповідачем було оформлено довіреність на працівників компанії, в результаті чого зобов`язання згідно договору №30 від 01.06.2012 з позивача було виконано в повному обсязі, крім цього згідно п. 3.4 договору було узгоджено, що відповідач як замовник сплачує позивачу винагороду у розмірі 5% від загальної вартості майна, що після поділу перейде у власність відповідача, тому згідно рішення суду, його вартість складає 905432 грн 00 коп., відповідно винагорода складає 42271 грн 60 коп., так 03.12.2014 в офісі компанії відповідачу було надано для підписання акт виконаних робі, але остання відмовилася його підписувати, після чого 25.12.2014 позивачем було відправлено відповідачу вимогу про підписання акту, однак зобов`язання по договору відповідач не виконала.

16.02.2015 ухвалою судді було відкрито провадження по справі (а.с. 16 т. 1).

12.05.2015 позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог,в якій позивач просив стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 45271 грн 60 коп., пеню у розмірі 9136 грн 18 коп., інфляційні у розмір 14892 грн 85 коп. та 3% річних у розмірі 431 грн 63 коп., що в загальному розмірі складає 69732 грн 26 коп. (а.с. 37 т. 1).

15.06.2015 заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу у розмірі 45271 грн 60 коп., пеню у розмірі 9136 грн 18 коп., інфляційну складову у розмірі 14892 грн 85 коп. та 3% річних у розмірі 431 грн 63 коп., а всього 69732 грн 26 коп. (а.с. 49).

29.07.2015 представником позивача отримано виконавчий лист по справі №2/759/2188/15 (а.с. 55 т. 1).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 28.01.2016 відмовлено у задоволенні подання старшого ДВ ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України гр. ОСОБА_1 (а.с. 77 т. 1.

14.05.2018 ухвалою скасовано заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15.06.2015 (а.с. 107-109 т. 1).

24.10.2018 представник відповідача подав заперечення на позовну заяву в яких просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки рішення суду ще не є тим документом, що підтверджує факт фактичного переходу права власності на «поділене майно» замовнику відповідача по цій справі, та фактичне отримання замовником стягнутого судом суми компенсації половини вартості частини спільного майна подружжя на користь замовника (а.с. 129-133 т. 1).

07.11.2018 в процесі розгляду справи позивачем подано заяву збільшення позовних вимог в результаті якої просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 42271 грн 60 коп., пеню у розмірі 11275 грн 24 коп., інфляційні у розмірі 38835 грн 60 коп. та 3% річних у розмірі 7078 грн 00 коп., що в загальному розмірі складає 102460 грн 44 коп. (а.с. 137 т. 1).

15.05.2019 представником відповідача було подано доповнення до заперечення в яких просив на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України прийняти ухвалу про закриття провадження по справі за відсутності предмету спору (а.с. 173-175 т. 1).

Ухвалою суду від 12.06.2019 повернуто представнику відповідача зустрічну позовну заяву (а.с. 195, 196 т. 1).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26.09.2019 в частині позовних вимог ТОВ «Аргумент-Консалтинг» до ОСОБА_1 про стягнення боргу у розмірі 45271 грн 60 коп., пені у розмірі 9136 грн 18 коп., інфляційної складової 14892 грн 85 коп. та 3% річних у розмірі 431 грн 63 коп., а всього 69732 грн 26 коп. закрито у зв`язку із відсутністю предмету спору, в частині заявлених позовних вимог ТОВ «Аргумент-Консалтинг» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за заявою про збільшення позовних вимог від 07.11.2018 відмовлено (а.с. 217-220 т. 1).

23.06.2020 постановою Київського апеляційного суду судове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26.09.2019 скасовано, справу направлено до для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 58-64 т. 2).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 14.07.2020 справу прийнято до свого провадження (а.с. 68 т. 2).

Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.

Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, 16.01.2021 від нього надійшла заява про слухання справи без участі представника , позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 87 т. 2).

Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила (а.с. 71, 82-86 т. 2).

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 01.06.2012 між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання юридичних послуг № 30, предметом якого є представництво інтересів відповідача в судових та інших органах по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя (а.с. 8 т. 1).

Згідно п. 3.4 договору про надання юридичних послуг № 30 від 01.06.2012 замовник сплачує виконавцю винагороду в розмірі 5% від загальної вартості майна, що після поділу перейде у власність замовника. Вартість майна встановлюється при судовому розгляді справи. Винагорода, що встановлена даним пунктом, сплачується замовником після набрання чинності остаточного рішення суду.

На виконання вищезазначеного договору 26.03.2012 відповідачем було оформлено довіреність на працівників компанії на представництво її інтересів, яка посвідчена ПН КМНО Буділовською Н.С. та зареєстрована в реєстрі №446 (а.с. 9).

13.02.2013 між директором ТОВ «ЮК «Аргумент-Консалтинг» (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник) підписано акт виконаних робіт, в якому виконавець передав, а замовник прийняв послуги юридичного характеру, що складають правову допомогу по справі № 2/2608/5348/12 (а.с. 10 т. 1).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13.08.2014 виділено у власність ОСОБА_1 частину квартири АДРЕСА_1 , вартістю 877714 грн 50 коп., стягнуто на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля «Опель-Вектра», д.н.з. НОМЕР_1 2003 року випуску, в сумі 25 тис. грн. та компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля «ЗАЗ-968», 1993 року випуску в сумі 2717 грн 50 коп. (а.с. 4-7).

Так, 25.12.2014 позивачем було надіслано на адресу відповідача вимогу про підписання акту виконаних робіт та сплатити суму винагороди у розмірі 45271 грн 60 коп. згідно п. 3 Договору у строк сім днів з дня отримання даної вимоги (а.с. 11, 12 т. 2).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст.ст. 525, 610 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання у відповідача утворилася заборгованість, яка складається із суми основного боргу у розмірі 45271 грн 60 коп., пені у розмірі 11275 грн 24 коп.; інфляційних втрат у розмірі 38835 грн 60 коп. та 3% річних у розмірі 7078 грн 44 коп. (а.с. 138-140 т. 2).

Як вбачається із постанови №17 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 23.04.2019 встановлено, що 18.03.2019 головним державним виконавцем Домбровським Р.А. керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду (а.с. 205 т. 1).

Крім цього у судовому рішенні Святошинського районного суду м. Києва від 26.09.2019 було встановлено той факт, що сторонами визнано, що рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15.06.2020 виконано та на корить позивача з відповідача стягнуто 69732 грн 26 коп. (а.с. 219 т. 2).

Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає, що у задоволенні зазначених вимог слід відмовити, оскільки рішення суду від 15.06.2020 виконано станом на 18.03.2019, а тому підстави для задоволення відсутні.

Крім цього слід зазначити, що згідно ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф, пеня це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто ця сума є неустойкою.

Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому закон дозволяє сторонами домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом.

Позивач просить стягнути з вдповідача суму пені у розмірі 11275 грн 24 коп., у зв`язку із неналежним виконнянням відповдіачем своїх зобов`язань на підставі чого у зазначеній вимозі необхідно задовольнити.

З урахуванням доказів, оцінку яким суд дав вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає 11275 грн 24 коп. (ціна позову 102460 грн 44 коп.) та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 243 грн 71 коп. (11275,24 грн. х 100% : 102460,44 коп.= 11 % х 2214,73)

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів підлягає до солідарного стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 4707 грн 77 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 258, 525, 526, 549, 551, 610, 625 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Аргумент-Консалтинг» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Аргумент-Консалтинг» () пеню у розмірі 11275 (одинадцять тисяч двісті сімдесят п`ять) грн 24 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Аргумент-Консалтинг» () судовий збір по справі у розмірі 243 (двісті сорок три) грн 71 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська