Дата документу 04.02.2021
Справа № 334/591/21
Провадження № 2/334/1630/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

04 лютого 2021 року суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 /, поданої через представника адвоката Черкашина Івана Івановича /69005, місто Запоріжжя, а/с 7951/, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» /04053, місто Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б/, треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович /69041, місто Запоріжжя, бульвар Вінтера, буд. 26, офіс 1.2/, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна /01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 32А, каб. 7/, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2021 до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яку було подано через представника адвоката Черкашина Івана Івановича, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вивчивши надані документи, приходжу до висновку, що позовну заяву подано з порушенням вимог чинного законодавства і має бути залишено без руху з наступних підстав.

Позов - це вимога позивача до відповідача, звернена через суд про захист порушеного чи оспорюваного суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу, який здійснюється в певній, визначеній законом процесуальній формі.

Зміст позову - це частина позову, яка відображає вид судового захисту, а саме - звернену до суду вимогу про здійснення певних дій, пов`язаних із застосуванням конкретних способів захисту порушеного, оспорюваного чи невизнаного права.

Предмет позову - це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Представником позивача подано позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з посиланням на Закон України «Про захист прав споживачів».

Додатково зазначено, що позовна заява не повинна оплачуватися судовим збором на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг, різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Предметом спору у позовній заяві є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Наведені представником позивача доводи щодо порушення прав позивача, як споживача, з урахуванням предмету та підстав позову, не дають підстав для висновку, що на спірні правовідносини поширюються гарантії, встановлені Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки правовідносини сторін виникли із договірних відносин та предметом спору у зазначеній справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Звертаючись до суду з вказаним позовом представник позивача вказав, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при цьому послався на правову позиції Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанову від 21.03.2018 по справі №761/24881/16-ц.

Посилання представника позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 761/24881/16-ц є безпідставними, оскільки обставини у справах не є подібними та виникли з інших правовідносин.

Так, відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» і постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 по справі № 761/24881/16-ц споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав і вони можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу. Предметом розгляду справи № 761/24881/16-ц був захист прав споживача фінансових послуг, а саме споживача за договором банківського вкладу.

Разом з тим, предметом позову у вказаній цивільній справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У спірних правовідносинах (вчинення виконавчого напису нотаріусом) позивач не є споживачем послуг, а приватний нотаріус не був надавачем послуг для позивача. Відтак даний позов не може вважатися позовом на захист прав споживача в розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів», що виключає можливість розповсюдження встановленої ним пільги із сплати судового збору на даний випадок, тому подана позовна заява підлягає оплаті судовим збором на загальних підставах.

Згідно з ч.2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до вимог п.п.1, 2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви фізичною особою, що носить майновий характер, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-IX з 1 січня 2021 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 2 270 грн., тобто сума судового збору за вимогу немайнового характеру становить 908,00 грн.

Отже, позивачу слід сплатити судовий збір на суму 908,00 гривень та подати на підтвердження цього належний документ до суду.

Зазначені недоліки не дають можливості суду підготувати та розглянути справу у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`ятиднів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, подана позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 258, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , подану через представника адвоката Черкашина Івана Івановича, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали надіслати позивачу, роз`яснивши, що судовий збір в сумі 908,00 гривень сплачується в дохід держави в будь-якій установі банку за наступними банківськими реквізитами:

Отримувач коштівГУК у Зап.обл/м.Зап. Дніпров./22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37941997
Банк отримувачаКазначейство України (ел. адм. подат.)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувачаUA0008512
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Ленінський районний суд м. Запоріжжя (назва суду, де розглядається справа)

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків заяви у встановлений судом строк заява і додані до неї документи будуть повернуті заявнику.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: Коломаренко К. А.