Провадження № 2/359/937/2021
Справа № 359/7577/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

за участі відповідачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою, -

В С Т А Н О В И В :

25.09.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області поштою надійшла позовна заява ОСОБА_4 , датована 17.09.2020, про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 , та просила: виділити у користування позивачу житлову кімнату площею 15,0 кв.м., яка зображена у технічному паспорті під № 6, ОСОБА_3 - кімнату площею 6,6 кв.м., зображену у технічному паспорті № 9, ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 виділити у користування житлову кімнату площею - 15,3 кв.м., зображену у технічному паспорті № 12. Решту приміщень квартири : коридор, кухню, вбиральну, веранду та вбудовану шафу - залишити у спільному користуванні.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона та відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_1 . Крім того позивач зазначає, що їй на праві власності належить 1/9 частина квартири, а також 1/3 частина, а відповідачам 1/3, 1/9 та 1/9 частини квартири. Позивач також зазначає, що вона змушена звернутись до суду для визначення порядку користування квартирою, яка належить їй на праві спільної часткової власності, оскільки домовитись з відповідачами про порядок користування квартирою не дали результату.

Ухвалою судді від 09.10.2020 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а. с. 28-29).

У підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явились, від представника позивача надійшла заява з проханням проводити підготовче судове засідання без її участі та позивача, за наявними в справі матеріалами справи (а. с. 48-49).

Відповідачі у підготовчому судовому засіданні визнали позовні вимоги, про що склали та подали письмову заяву (а. с. 50).

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення відповідачів, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з повним визнанням відповідачами позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб та не суперечить чинному законодавству.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності позивачу ОСОБА_4 та відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.03.2018 (а.с. 12-14).

При цьому, позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2-1847 від 20.12.2011 належить на праві спільної часткової власності - 1/9 частини квартири та 1/3 частина, відповідачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 2162 від 20.07.2001 - 1/3 частина, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2-1843 від 20.12.2011 - 1/9 частина та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину № НОМЕР_1 від 20.12.2011 - на 1/9 частина, що підтверджується долученими до матеріалів цивільної справи письмовими документами: Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.03.2018, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.12.2011, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 20.12.2011, витягом про державну реєстрацію прав, витягом з Державного реєстру актів щодо зміни прізвища позивача з ОСОБА_4 на ОСОБА_4 (а. с. 12-18).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За положеннями ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпоряджатись своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Частинами 1 - 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до статті 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд : продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За змістом статей 47, 48 ЖК Української РСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі. Норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Згідно технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 виданого КП Бориспільського бюро технічної інвентаризації, квартира розташована на 1-2 поверсі 2, загальною площею 76,9 кв.м., та складається з 3 кімнат житловою площею 36,9 кв.м., у тому числі 1 кімната 15,0 кв.м., 2-га кімната - 6,6 кв.м., 3-тя кімната - 15,3 кв.м., кухня площею 10,8 кв.м., ванна кімната - 2,3 кв.м., вбиральня - 0,7 кв.м., коридор - 6,9 кв.м., вбудована шафа - 2,5 кв.м., веранда - 16,8 кв.м., (а. с. 9-11).

Відповідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року, судам роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

З урахуванням наявних у справі відомостей про житлову площу квартири - 36,9 кв.м., на 1/9 частку, таким чином, припадає 4,1 кв.м, а на 1/3 частку - 12,3 кв.м. житлової площі.

Отже, запропонований позивачем та визнаний відповідачем порядок користування квартирою, фактично, враховує розподіл часток у праві власності на квартиру між сторонами: позивачу ОСОБА_4 всього належить 4/9 частки квартири ( у користування виділяється житлова кімната площею 15,0 кв.м.), відповідачу ОСОБА_1 належить - 1/3 частка та відповідачу ОСОБА_7 - 1/9 частка, обом належить 4/9 частки квартири (у користування виділяється житлова кімната площею 15,3 кв.м.), відповідачу ОСОБА_3 належить 1/9 частка (у користування виділяється житлова кімната 6,6 кв.м.).

Враховуючи вище викладене,суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачами не суперечить чинному законодавству та не порушує їх права та права інших осіб, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Вимоги щодо стягнення з відповідачів понесених витрат позивач не заявляє.

Враховуючи визнання позову відповідачами, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору, що становить 420 гривень 20 копійок (а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 142, 197, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Прийняти визнання позову відповідачами. Позов задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши у користування ОСОБА_4 житлову кімнату площею 15,0 кв.м., яка зображена у технічному паспорті під №6, ОСОБА_3 виділити у користування житлову кімнату площею 6,6 кв.м, зображену у технічному паспорту під №9, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виділити користування житлову кімнату площею 15,3 кв.м., зображену в технічному паспорті під №12, решту приміщень квартири, а саме: коридор, кухню, вбиральню, веранду та вбудовану шафу - залишити в спільному користуванні.

Повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ), 50% сплаченого судового збору відповідно до квитанції АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 14 серпня 2020 року, оригінал якої зберігається в матеріалах цивільної справи №359/7577/20 у Бориспільському міськрайонному суді Київської області, а саме грошові кошти в сумі 420 гривень 40 копійок (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів,який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 03.02.2021.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів