УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2021 року м.Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Алєксєєнко А.Б., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Білецька Крістіна Олександрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
01 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Білецька Крістіна Олександрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданими до неї матеріалами, суддя приходить до висновку, що позовна заява не підсудна Орджонікідзевському районному суду м.Запоріжжя, виходячи з наступного.
За загальним правилом частини першої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим ч.12 ст.28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.
Згідно ч.16 ст.28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.
Аналізуючи викладене, суддя доходить до висновку, що позивач має право альтернативної підсудності, тобто на вибір пред`явити позов, до суду, або за місцезнаходженням відповідача, або за місцем виконання виконавчого напису.
Звертаючись до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя із позовною заявою позивач посилався на положення ч.12 ст.28 ЦПК України, яка передбачає можливість пред`явлення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за місцем його виконання.
Так, місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Частиною 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Як вбачається з позовної заяви та витягу з реєстру територіальної громади м.Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи, позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться в Дніпровському районі м.Запоріжжя.
З позовної заяви та долучених до неї документів не вбачається, що у позивача наявне нерухоме майно на території Вознесенівського району м.Запоріжжя.
Так, проведення окремих виконавчих дій у виконавчому провадженні не за місцем проживання боржникафізичної особи або не за місцем знаходження його майна, не впливає на місце виконання виконавчого напису в цілому.
Проведення окремої виконавчої дії в певному місці не є місцем виконання виконавчого напису.
Законодавець пов`язує місце виконання рішення саме з місцем проживання боржника фізичної особи. Оскільки виконання рішення відбувається саме приватним виконавцем, то дана справа повинна розглядатись Ленінським районним судом м.Запоріжжя за місцем проживання боржника.
З вказаних підстав посилання позивача на те, що стягнення за виконавчим написом проводиться за місцем його роботи, а тому справа підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, є помилковим.
Враховуючи вищевикладене, прихожу до висновку, що вказана справа територіально не підсудна Орджонікідзевському районному суду м.Запоріжжя, а повинна розглядатися Ленінським районним судом м.Запоріжжя, за місцем проживання позивача.
Відповідно до п.1 ч.1ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.
За вказаних обставин, дана справа не підсудна Орджонікідзевському районному суду м.Запоріжжя за територіальною юрисдикцією, а тому підлягає передачі до відповідного суду за місцем виконання виконавчого напису, а саме місцем проживання позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27, 28, 31, 258-261 ЦПК України, суддя, -
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.Б.Алєксєєнко