Справа №521/6712/21
Провадження №2-з/521/384/21
УХВАЛА

25 листопада 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Черненко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи: Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи: Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів.

25 листопада 2021 року представник ОСОБА_1 подав до канцелярії суду заяву про забезпечення позову, в якій просить зобов`язати ОСОБА_2 , надавати ОСОБА_1 , можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожен будній день з 18:00 години до 21:00 години та кожний вихідний день з 09:00 години до 21:00 години, без присутності батька.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову представник відповідача зазначив, що після розірвання шлюбу, дочка сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилась проживати разом із матір`ю за адресою її та позивача реєстрації: АДРЕСА_1 , у звичній та приємній для дитині обстановці. Натомість, 18 липня 2021 року батько дитини, нехтуючи будь-яким сімейними цінностями та нормами моралі викрав дитину у матері. Не зважаючи на потребу дитину у спілкуванні з матір`ю, наявність в дитини постійного місця проживання та власної оселі в будинку матері, позивач не надає можливості відповідачу, навіть бачитись з власною дитиною до цього часу. Представник відповідача стверджує, що свою поведінку батько дитини обґрунтовує виключно надуманими приводами та власним бажанням особистої помсти відповідачу. Вказує, що підставою для звернення до суду з даною заявою є протиправне обмеження прав відповідача у праві на спілкуванні з власною дитиною, адже остання перебуває в повній та протиправній залежності від поведінки позивача щодо реалізації свого права на спілкування та участі у вихованні власної дитини.

Дослідивши подану заяву, матеріали справи та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що заява представника відповідача про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних заходів, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовуються з метою недопущення вчинення відповідачем дій, направлених на фактичну неможливість виконання судового рішення.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Так, зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що прохальна частина заяви містить вимоги щодо визначення способу участі у вихованні дитини, при цьому предмет позову даної справи стосується визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

За таких обставин, суд доходить висновку про невідповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати сторона відповідача, позовним вимогам.

Таким чином, суд вважає, що заява представника відповідача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149-153, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи: Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Ю.В. Тополева

25.11.21