Ухвала

30 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 307/3807/19

провадження № 61-19275ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником - адвокатом Сковородько Іриною Федорівною, на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -Тячівська державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування житлового будинку недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Тячівська державна нотаріальна контора про визнання недійсним договору дарування житлового будинку АДРЕСА_1 від 12 лютого 2009 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та посвідченого державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори Бенчак М. Т., зареєстрованого в реєстрі за № 2-313, відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 11 жовтня 2021 року рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2021 року залишено без змін.

19 листопада 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Сковородько І. Ф. звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 жовтня 2021 року,у якій просить скасувати оскаржені судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Підставою відкриття касаційного провадження є підстава, передбачена пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України (пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України), яка наведена заявником.

Оскільки викладені в касаційної скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана представником - адвокатом Сковородько Іриною Федорівною, на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 жовтня 2021 року.

Витребувати з Тячівського районного суду Закарпатської області цивільну справу № 307/3807/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -Тячівська державна нотаріальна контора, про визнання договору дарування житлового будинку недійсним.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов