1 ЗАОЧНЕ РІШЕННЯСправа № 335/8599/20 2/335/498/2021
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2021 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Апаллонова Ю.В., за участю секретаря судового засідання Деркач А.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Фельського Сергія Леонідовича до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Вознесенівської районної адміністрації Запорізької міської ради про позбавлення батьківських прав-,
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Вознесенівської районної адміністрації Запорізької міської ради про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого зазначила, що з 21.01.2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням суду від 20.01.2016 року шлюб між сторонами розірвано. На даний час відповідач не сплачує аліменти на утримання дітей, та має заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки, станом на 29.04.2020 року становить 113434,60 грн., на утримання сина станом на 29.04.2020 рік становить 81689,37 грн. Позивач посилаючись на те, що відповідач не цікавиться життям та станом здоров`я дітей, не виконує батьківські обов`язки, мешкає окремо, допомоги по утриманню дітей не надає, має заборгованість по сплаті аліментів, просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_4 та по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 29.10.2020 року прийнято до розгляду позовну ОСОБА_1 в особі представника адвоката Фельського Сергія Леонідовича до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Вознесенівської районної адміністрації Запорізької міської ради про позбавлення батьківських прав та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Розпочато у справі підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 17.12.2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач в судове засідання вчетверте не з`явився, повідомлений належним чином клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив до суду на позов не подав.

Представник третьої особи Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. На вимогу суду надано висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням положень ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, взявши до уваги обставини, викладені позивачем за текстом позовної заяви та у судовому засіданні, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Згідно вимог статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьків батьківських прав не припиняє їхнього аліментного обов`язку щодо дитини.

Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 21.01.2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовим запис № 491 (а.с.6) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 , виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовим запис № 452 (а.с. 7).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 8).

Згідно довідки Запорізької гімназії №50 від 26.08.2020 року ОСОБА_4 навчається в Запорізькій гімназії №50. Мати ОСОБА_1 займається вихованням доньки, постійно відвідує батьківські збори. Батько ОСОБА_2 , не приймає участі у вихованні дитини, не відвідує школу, не цікавиться успіхом доньки (а.с.11).

Згідно довідки Запорізької гімназії №50 від 26.08.2020 року ОСОБА_5 навчається в Запорізькій гімназії №50. Мати ОСОБА_1 займається вихованням сина, постійно відвідує батьківські збори. Батько ОСОБА_2 , не приймає участі у вихованні дитини, не відвідує школу, не цікавиться успіхом сина(а.с.12).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого Вознесенівським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 29.04.2020 року ВП №50154746,ВП№ 43117949 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів утримання доньки становить 113434,60 грн, на утримання сина 81689,37 гривень (а.с. 9-10).

Згідно інформації тв.о. начальника Хортицького ВП Дніпровського ГУНП в Запорізькій області від 08.09.2020 року ОСОБА_2 , який ухиляється від відбування покарання, призначеного Токмацьким районним судом Запорізької області, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.410, .2 ст.418, ч.1 ст.263, ч.3 ст.408, ч.3 ст.358 КК України Хортицьким ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області оголошено у державний розшук, заведено ОРС «Розшук» № 50021907 від 05.01.2019 року. На теперішній час тривають заходи по встановленню місцезнаходження розшукуваного. (а.с.13)

Частинами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

За результатами засідання районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району 10.12.2020 року складено Висновок про наявність підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до його доньки ОСОБА_4 та до сина ОСОБА_5 . (а.с.31). Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до доньки ОСОБА_4 та до сина ОСОБА_5 .

Суд вивчивши зазначений висновок вважає його обґрунтованим та таким, що ґрунтується на достатній доказовій базі і не суперечить інтересам дитини та узгоджується із іншими доказами, які наявні у справі.

Отже, вищенаведені докази свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 не цікавиться життям, здоров`ям, успіхами та долею своїх дітей, не забезпечує їм необхідного медичного догляду, лікування та харчування, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не надає дітям доступ до культурних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальноприйнятих норм моралі, чим ухиляються від батьківських обов`язків.

Вирішуючи позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав суд враховує вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до його доньки ОСОБА_4 та до сина ОСОБА_5 оскільки достовірно встановлено, що відповідач не піклується про життя та здоров`я дітей, про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкуються з ними у обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, нехтуючи батьківськими правами та обов`язками.

Також суд вважає, що рішення про позбавлення батьківських прав здатне забезпечити належний захист дітей, а мотиви для позбавлення батьківських прав є доречними і достатніми.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку, з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей, позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено факт свідомого нехтування ОСОБА_2 своїми обов`язками, небажання змінювати свою поведінку.

Суд роз`яснює, що згідно ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Суд також роз`яснює, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (ч.1 ст.169 СК України), якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом".

Крім того, відповідно до ч.2 та ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 19, 150,151,164,166 СК України, ст.ст. 12, 13, 19, 76-82, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Фельського Сергія Леонідовича до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Вознесенівської районної адміністрації Запорізької міської ради про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції - Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, який ухвалив оскаржуване рішення, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 03.02.2021 року.

Суддя: Ю.В. Апаллонова