Справа №265/4039/21
Провадження №2/265/1153/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Копилової Л. В.,

за участю секретаря Куксенко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» про визнання кредитного договору припиненим,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» про визнання кредитного договору припиненим.

Обгрунтовуючи позовні вимоги посилався на те, що 10 липня 2010 року між ним та АТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір № б/н, на підтвердження чого він підписав анкету-заяву, згідно з якої отримав кредит у розмірі 13 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку із частковим невиконанням ним своїх зобов`язань банк звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з нього заборгованості за кредитними договором у розмірі 127 708,53 грн. Рішенням Орджонікідзевського районного суду Донецької області від 18 вересня 2020 року позов задоволено частково та стягнуто з нього заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.07.2010 року в сумі 104,59 грн. Вкаазну суму заборгованості він сплатив на розрахунковий рахунок відповідача, що підтверджується відповідною квитанцією. Незважаючи на те, що рішення суду про стягнення заборгованості виконано, відповідач відмовляється добровільно припинити дію вказаного договору.

Просить суд визнати припиненим Кредитний договір №б/н від 10 липня 2010 року, укладений між ним та відповідачем у зв`язку з його виконанням.

Заперечуючи проти позовних вимог представник відповідача ОСОБА_2 надала суду відзив на позовну заяву згідно якого вважає, що позов не підлягає задоволенню, обґрунтовуючи відзив тим, що рішенням суду від 18 вересня 2020 року вже було відмовлено відповідачеві у задоволенні зустрічних позовних вимог, в яких він просив визнати його зобов`язання за вказаним кредитним договором припиненими у з`язку з повним його виконанням. Рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили. Позивач безпідставно узагальнює два різні поняття належне виконання зобов`язання та виконання рішення суду. Порядок виконання рішення суду, контроль за його виконанням та наслідки його виконання/невиконання врегульовано іншими нормами чинного законодавства.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 на розгляд справи до суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.

Представник відповідача АТ КБ «Приват Банк» Шишелова Н.В. просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у відзиві.

Дослідивши надані сторонами докзаи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 10.07.2010 року між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого позивачу наданий кредит у розмірі 13 000 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду Донецької області від 18 вересня 2020 року стягнуто з позивача на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.07.2010 року в сумі 104,59 грн.

За положеннями ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики у розмірі та порядку встановленому договором або на рівні облікової ставки НБУ, якщо інше не встановлено договором.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів за договором позики відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до спливу встановленого договором строку виконання основного зобов`язання має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця.

При зарахуванні грошової суми, стягнутої за рішенням суду, на банківський рахунок позикодавця грошова позика вважається повернутою.

Разом з тим ст.599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобов`язання вважаються припиненими.

Отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора на момент виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості - зобов`язання за кредитним договором припиняється.

Згідно із матеріалів справи, виконавче провадження з примусового виконання рішенням Орджонікідзевського районного суду Донецької області від 18 вересня 2020 року не відкривалось у зв`язку з добровільним його виконанням ОСОБА_1 , що підтверджується квитанцією від 06 жовтня 2020 року про перерахування відповідачеві 104 грн. 59 коп.

Таким чином вищезазначене рішення суду виконано в повному обсязі, оскільки позивачем відповідачеві була перерахована сума визначена судовим рішенням.

Після звернення з позовом про стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінюється порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору у повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.

З огляду на викладене, оцінивши докази наданими сторонами в їх сукупності, що ґрунтуються на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання судових витрат, суд вважає необхідним вирішити на підставі ст.141 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів позову, позивачем при зверненні до суду заявлено вимогу немайнового характеру, за які підлягав сплаті судовий збір в розмірі 908 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, то з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у вказаному розмірі.

Керуючись ст.ст.81,141, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» про визнання кредитного договору припиненим, задовольнити.

Визнати припиненим Кредитний договір № б/н від 10 липня 2010 року, укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» у зв`язку з його виконанням.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» (, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повне рішення складено 02 грудня 2021 року.

Суддя __________________ Л.В.Копилова