Номер провадження 2/331/47/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Антоненко М.В.

при секретарі: Федорової К.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що 18 жовтня 2016 року ОСОБА_2 відповідачем по справі було подано позовну заяву про стягнення з неї аліментів на непрацездатних батьків. 01 лютого 2017 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя по цивільній справі № 331/6803/2016-ц, провадження № 2/331/1654/2016, було ухвалено рішення, яким з неї було стягнуто аліменти на утримання непрацездатного батька - ОСОБА_2 у розмірі 1/10 частки від всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - 18 жовтня 2016 року, і довічно.

Під час ухвалення рішення вона знаходилась вже у декретній відпустці, Дитина народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила дитину, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 .

В офіційному шлюбі вона не перебуває. Після народження дитини та багатьох медичних обстежень дитині було надано статус дитини з інвалідністю, що підтверджується медичним висновком № 768 про дитину-інваліда віком до 18 років.

На сьогоднішній день вона знаходиться по догляду за дитиною з інвалідністю, якій ще не виповнилось й трьох років. Дитина потребує домашнього догляду, що підтверджується довідкою № 801 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді.

У зв`язку із даними обставинами, вона не має можливості працювати під час декретної відпустки та у зв`язку із інвалідністю дитини отримує лише допомогу у розмірі 860,00 грн. - щомісячна одноразова допомога при народженні 1-єї дитини та державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю у розмірі 1 860,00 грн. Вказане підтверджується копією довідки з Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району.

Це є єдиним джерелом її існування та існування дитини - інших джерел доходу в неї немає.

Відповідач ОСОБА_2 подав до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя наприкінці 2018 року позовну заяву про зміну способу стягнення аліментів, а саме: в позовних вимогах просить стягнути з ОСОБА_1 на його утримання аліменти у твердій сумі в розмірі 800,00 грн. (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, і довічно.

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, також, знаходиться вже декілька адміністративних справ щодо притягнення її до відповідальності у зв`язку з несплатою аліментів. У березні державним виконавцем на постійні скарги гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було накладено арешт на її соціальну картку - вона залишилась з дитиною без засобів існування майже на 2 місяці. Постійні звернення до суду з приводу притягнення її до відповідальності та стягнення з неї аліментів у більшому розмірі з боку ОСОБА_2 порушують її права та права її дитини, яка також є інвалідом та потребує допомоги у лікуванні та чималих коштів та постійних обстежень, діагностик.

На сьогоднішній день гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має рішення суду про стягнення не тільки з неї, а й з двох повнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 аліментів на своє утримання довічно.

Відповідно до довідки гр. ОСОБА_2 про розмір державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства І групи, наданої ним до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, його дохід щомісяця у 2018 року становив 2 960,40 грн., що значно перевищує її дохід.

ОСОБА_2 проживає на сьогоднішній день у трьохкімнатній квартирі. Вона з дитиною прописані у гуртожитку, власного житла не мають. Вона проживає разом з матір`ю, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка також є інвалідом І групи та потребує сторонньої допомоги.

Посилаючись на вищенаведені обставини, позивачка ОСОБА_1 просить суд звільнити її від сплати аліментів на непрацездатного батька, ОСОБА_2 стягнутих з неї за рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2017 року по цивільній справі 331/6803/2016-ц, провадження №2/331/1654/2016.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 30 липня 2019 року на 11 год. 00 хв.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду на 28.10.2019 року на 15 год. 15 хв.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечував, вважав, що вимоги ОСОБА_1 не ґрунтуються на нормах закону.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, вивчивши надані письмові докази, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні:

Довідкою Міністерства охорони здоров`я України від 27.10.2016 року серія АВ № 0677431, відповідно до якої ОСОБА_2 , є інвалідом першої групи з дитинства по зору; рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2011 року по цивільній справі № 2-1834/11, згідно з яким стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у розмірір Ѕ частини всіх доходів щомісячно, починаючи з 11.03.2011 року до повноліття дітей; рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2017 року по цивільній справі № 331/6803/2016-ц, провадження № 2/331/1654/2016, згідно з яким з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання непрацездатного батька - ОСОБА_2 у розмірі 1/10 частки від всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - 18 жовтня 2016 року, і довічно; свідоцтвом серії НОМЕР_1 про народження ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ; медичним висновком № 768 про дитину-інваліда віком до 18 років, згідно з яким ОСОБА_3 страждає на хворобу ОСОБА_10 ; довідкою № 801 про потребу дитини (дитини-інваліда) ОСОБА_3 у домашньому догляді; довідкою № 3344 про перебування ОСОБА_1 на обліку в УПСЗН ЗМР по Вознесенівському району м.Запоріжжя та отримання державної соціальної допомоги при народженні дитини та допомоги дітям з інвалідністю; інформацією від 16.12.2020 р. з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та реєстру іпотек № 237194770, згідно з якою у ОСОБА_1 відсутнє у власності нерухоме майно; договором оренди квартири від 05..2019 р., укладеним між ОСОБА_11 та ОСОБА_1 ; розрахунком із заборгованості зі сплати аліментів від 12.08.2019 р. за виконавчим листом № 2/331/149/2017 від 06.03.2017 р., згідно з яким борг ОСОБА_1 складає 13103,68 грн.; протоколом про адміністративне правопорушення № ВП 53584653 від 14.05.2018 р.; розрахунковим листком медичної сестри ОСОБА_1 за лютий 2020 р.

Згідно з ч. 1статті 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Частинами 1,2 статті 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.

Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_12 - бабуся позивачки, ОСОБА_6 - мати позивачки, ОСОБА_5 - брат позивачки; ОСОБА_8 - сестра позивачки, пояснили суду, що відповідач ОСОБА_2 проживав з дружиною ОСОБА_6 та дітьми разом з 1992 по 2002 рік в АДРЕСА_1 . У зв`язку з погіршенням особистих стосунків, спільне проживання ОСОБА_2 з дружиною ОСОБА_6 було припинено. В зв`язку з цим, з 2002 року ОСОБА_6 разом дітьми ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 переїхали жити до дідуся ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_17 , мати позивачки ОСОБА_1 пояснила суду, що виконавчий лист за рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2011 року нею до виконавчої служби не пред`являвся, аліменти з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_13 фактично не стягувались.

В пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено:

«роз`яснити судам, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК ( 2947-14 ), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК).

Як слід із наданих доказів, саме на підставі показань свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 позивачка обґрунтовує факт ухиляння свого батька ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно статті 80 СК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд вважає, що лише тільки показань свідків без доведення факту несплати відповідачем аліментів, що призвело до виникнення заборгованості, або позбавлення його батьківських прав відносно дочки, недостатньо для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12. 19, 81, 258-260, 263-265, 280-284 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: М.В. Антоненко