РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 495/4559/21

Номер провадження 2/495/2152/2021

05 жовтня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Анісімової Н.Д.,

із участю секретаря судового засідання Красовської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Банк Форвард», третя особа приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Овсієнко Алла Вікторівна про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню,

встановив:

17.06.2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Банк Форвард», третя особа приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Овсієнко Алла Вікторівна про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач ОСОБА_1 з місця праці отримала постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Овсієнко А.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника №65315508 від 19.05.2021 року винесена при примусовому виконанні виконавчого напису №4938 виданого 08.04.2021 року про стягнення з позивача на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 13 737 грн. 12 коп. та постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Овсієнко А.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника №65315534 від 19.05.2021 року винесена при примусовому виконанні виконавчого напису №4937 виданого 08.04.2021 року про стягнення з позивача на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 15 523 грн. 90 коп.. Позивачка вважає, що вказані виконавчі написи вчинено всупереч вимогам чинного законодавства, у нотаріуса на час їх вчинення були відсутні документи, які б свідчили про безспірність заборгованості та були відсутні правові підстави для вчинення такої нотаріальної дії.

Рух справи у суді

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.06.2021 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.08.2021 року у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. витребувані завірені належним чином матеріали нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису за ВП 65315534 за виконавчим написом №4937 від 08.04.2021 р., за ВП 65315508 за виконавчим написом №4938 від 08.04.2021 року.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.09.2021 року підготовче провадження закрито та справа призначена до розгляду по суті.

Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просив задовольнити.

Представник АТ «Банк Форвард» у судове засідання не з`явився, повідомлявся відповідно до вимог ЦПК України, причини неявки суду не відомі, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався. В порядку ст.178 ЦПК України, представник відповідача відзив на позов не надав.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Овсієнко А.В. у судове засідання не з`явилась, повідомлялась, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до частини першої та другої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Як визначено частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи, що відповідач, належно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, не прибув на виклики у судові засідання, про причини неявки суду не повідомив; правом подачі відзиву не скористався; позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи здійснювати у заочному порядку на підставі наявних у ній доказів.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

26.03.2012 року між ПАТ «Банк Руский Стандарт» та позивачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №96172814.

09.11.2013 року між ПАТ «Банк Руский Стандарт» та позивачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №110296591.

08.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчий напис №4938, згідно якого ОСОБА_1 має заборгованість перед ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» по кредитному договору №96172814, укладеному 26.03.2012 року між ПАТ «Банк Руский Стандартта позивачем ОСОБА_1 ..

Згідно вказаного виконавчого напису, строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості здійснюється за період з 30.07.2018 року по 29.08.2018 рік, сума заборгованості складає 12 637 грн. 12 коп., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту 10 109 грн. 70 коп.; заборгованість за процентами у розмірі 2 527 грн. 42 коп.; плата за пропуск мінімальних платежів становить 0,00 грн.. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 1 100 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 13 737 грн. 12 коп..

08.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчий напис №4937, згідно якого ОСОБА_1 має заборгованість перед ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» по кредитному договору №110296591, укладеному 09.11.2013 року між ПАТ «Банк Руский Стандартта позивачем ОСОБА_1 ..

Згідно вказаного виконавчого напису, строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості здійснюється за період з 11.07.2018 року по 10.08.2018 рік, сума заборгованості складає 14 423 грн. 90 коп., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту 11 539 грн. 12 коп.; заборгованість за процентами у розмірі 2 884 грн. 78 коп.; плата за пропуск мінімальних платежів становить 0,00 грн.. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 1 100 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 15 523 грн. 90 коп..

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Овсієнко А.В. від 30.04.2021 року відкрито виконавче провадження №65315508 щодо виконання виконавчого напису №4938 виданий 08.04.2021 року.

При примусовому виконанні виконавчого напису №4938 від 08.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Овсієнко А.В. прийнята постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 30.04.2021 року, постанова про арешт коштів від 30.04.2021 року, постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.05.2021 року.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Овсієнко А.В. від 30.04.2021 року відкрито виконавче провадження №65315534 щодо виконання виконавчого напису №4937 виданий 08.04.2021 року.

При примусовому виконанні виконавчого напису №4937 від 08.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Овсієнко А.В. прийнята постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 30.04.2021 року, постанова про арешт коштів від 30.04.2021 року, постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.05.2021 року.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно п.19 ст.34 Закону України "Про нотаріат", виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нормою ст.88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до приписів якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому ст.50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідно до п. п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за N 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженомупостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Як роз`яснено у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 31.01.1992 року "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні", при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за поданими стягувачем документами, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Як роз`яснено у п. 13Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 31.01.1992 року "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні", при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України N662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі N 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України N662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів " зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України N 7 від 20.05.2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України N 7 від 20.05.2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинноюПостанови Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів " в частині, з моменту її прийняття.

Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року.

Таким чином вбачається, що в порушення вказаних положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався, за відсутності засвідченої стягувачам виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, засвідченої стягувачем копії письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.

Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Судом встановлено, що з досліджених доказів неможливо встановити наявність заборгованості позивача ОСОБА_1 перед первісним кредитором ПАТ «Банк Руский Стандарт», оскільки будь-які докази, які підтверджують існування такої заборгованості суду не надані.

Крім того, матеріали справи свідчать, що для вчинення оспорюваного виконавчого напису АТ «Банк Форвард» не було надано нотаріусу договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами, на які мається посилання у виконавчих написах, тоді як ОСОБА_1 має статус боржника за кредитними договорами, укладеними з ПАТ «Банк Руский Стандарт».

Отже, АТ «Банк Форвард» всупереч вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України не було надано суду належних, допустимих, достовірних доказів існування безспірності заборгованості позивачки перед ПАТ АТ «Банк Форвард» за кредитними договорами №96172814 від 26.03.2012 року та №110296591 від 09.11.2013 року між ПАТ «Банк Руский Стандарт» та ОСОБА_1 , за наявності якої було б можливим вчинення оспорюваних виконавчих написів.

Також АТ «Банк Форвард» не скористалось й своїм правом на подання відзиву на позов та участь в судовому засіданні з можливістю надання додаткових доказів на спростування позовних вимог ОСОБА_1 ..

Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваних виконавчих написів не забезпечено справедливий баланс інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, позивачем ОСОБА_1 доведено невідповідність спірних виконавчих написів вимогам ст.ст.87,88 Закону України "Про нотаріат", тому вони підлягають визнанню такими, що не підлягають виконанню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт першийстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").

Крім того, в силу ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір за подання позову в розмірі 1816 грн.

Керуючись статтями 12, 81,141, 247, 263-265, 280-289, 354 ЦПК України

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до АТ «Банк Форвард», третя особа приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Овсієнко Алла Вікторівна про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною, зареєстрований в реєстрі за №4938 від 08.04.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором №96172814 від 26.03.2012 року в розмірі 13 737 грн. 12 коп., яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Овсієнко Алла Вікторівна на підставі виконавчого провадження №65315508.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною, зареєстрований в реєстрі за №4937 від 08.04.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором №110296591 від 09.11.2013 року в розмірі 15 523 грн. 90 коп., яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Овсієнко Алла Вікторівна на підставі виконавчого провадження №65315534.

Стягнути з АТ «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді судового збору за подання позову в розмірі 1816 грн.

Копію рішення направити учасникам справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Н.Д. Анісімова