Справа № 288/1817/20
Провадження № 2/288/73/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа - Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають до виконання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Альфа - Банк» (далі - Відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна (далі - Третя особа 1), приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович (далі - Третя особа 2) про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають до виконання в якому вказує, що в листопаді 2020 року за місцем його служби надійшла постанова Третьої особи 2 про звернення стягнення на його доходи в межах виконавчого провадження № 63306598.

Згідно вказаної постанови, виконавче провадження відкрито на підставі виконавчих написів, виданих Третьою особою 1 на вимогу Відповідача про стягнення з Позивача заборгованості, а саме: - за виконавчим написом № 26052 в розмірі 25448.69 гривень; - за виконавчим написом № 26051 в розмірі 34421.02 гривень.

Позивач вважає зазначені виконавчі написи протиправними та такими, що порушують його права з тих підстав, що Третя особа 1 при їх вчиненні не здійснила перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, так як Позивач не заперечує наявність у нього заборгованості за кредитним договором, проте вказана сума заборгованості не є безспірною, крім того він не отримував від Відповідача письмової вимоги про усунення порушень, тобто сплати заборгованості, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною від 05 серпня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 26051 про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Альфа - Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 34421.02 гривень та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною від 05 серпня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 26052 про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Альфа - Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 25448.69 гривень.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Представник Позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання в якому просив справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримав.

Представник Відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. 19 жовтня 2021 року надав до суду заяву в якій проти позову заперечував, просив справу слухати у його відсутність. /а.с.94/

12 січня 2021 року надав до суду заперечення на позов в якому вказав, що позивач не довів в чому саме полягає спірність суми боргу, а нотаріусу були надані всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. /а.с.70-71/

Третя особа 1 - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. 29 грудня 2020 року надала до суду клопотання в якому просила розглядати справу у її відсутність. /а.с.46/

Третя особа 2 - приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно Постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21 жовтня 2020 року, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. на підставі виконавчого напису № 26051 виданого 05 серпня 2020 року приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С., звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 34421.02 гривень. /а.с.7/

Згідно Постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21 жовтня 2020 року, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. на підставі виконавчого напису № 26052 виданого 05 серпня 2020 року приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С., звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 25448.69 гривень. /а.с.8/

21 жовтня 2020 року за вих. № 881, № 882 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. було направлено для виконання постанову від 21 жовтня 2020 року, винесену при примусовому виконанні виконавчих написів № 26052 та № 26051 від 05 серпня 2020 року. /а.с.9, 10/

В порядку розгляду вказаної справи судом було витребувано та приватним нотаріусом надано копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 26051 від 05 серпня 2021 року, а саме: - відомості по юридичну особу АТ «Альфа-Банк»; - статут АТ «Альфа-Банк»; - виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; - довіреність; Інформаційну довідку з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів; - повний витяг з Єдиного реєстру довіреностей; - копія паспорту ОСОБА_2 /а.с.46-59/

Відповідно до виконавчого напису від 05 серпня 2020 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрованого в реєстрі за № 26051, звернено стягнення з ОСОБА_1 , який є Боржником за Кредитним договором № 630243847 від 26 грудня 2014 року, укладеним із акціонерним товариством «Альфа-Банк» заборгованості. Строк платежу за Кредитним договором № 630243847 від 26 грудня 2014 року настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 25 грудня 2019 року по 01 квітня 2020 року. Сума заборгованості складає 33771.02 гривень, в тому числі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10330.88 гривень; - строкова заборгованість за сумою кредиту - 23440.14 гривень. За вчинення виконавчого напису стягнуто плату із Стягувача - 650 гривень. Загальна сума, яка підлягає стягненню - 34421.02 гривень. /а.с.47/

24 липня 2020 року представник АТ «Альфа-Банк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. з заявою про вчинення виконавчого напису в якій просив стягнути на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість з боржника - ОСОБА_1 по Кредитному договору № 630243847 від 26 грудня 2014 року в розмірі - 33771.02 гривень. /а.с.60/

Згідно Виписки з рахунку ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № 630243847 від 26 грудня 2014 року, станом на 10 квітня 2020 року заборгованість становить - 33771.02 гривень, в тому числі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10330.88 гривень; - строкова заборгованість за сумою кредиту - 23440.14 гривень. /а.с.61/

04 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Альфа - Банк» з пропозицією укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, що підтверджується офертою на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії. /а.с.120/

Відповідно до Акцепту пропозиції на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії від 04 січня 2016 року, ПАТ «Альфа - Банк» підтверджено, що приймає пропозицію ОСОБА_1 , що міститься в оферті на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії. /а.с.121/

Як вбачається з анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 04 січня 2016 року та Додатку до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, між публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 , укладено договір на комплексне банківське обслуговування за умовами якого Банк надав Клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку. /а.с.62, 63, 122-124/

01 квітня 2020 року за вих. № L31АВ-7, представник АТ «Альфа-Банк» звернувся за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, село Мохначка, вулиця Першотравнева,73 з повідомленням про порушення основного зобов`язання та вимагає до 01 травня 2020 року добровільно виплатити заборгованість у розмірі 33771.02 гривень. /а.с.64-65/

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати такими, що не підлягають до виконання виконавчі написи про стягнення з нього на користь Відповідача заборгованості за Кредитним договором з тих підстав, що він не визнає суму заборгованості, а надані Відповідачем документи, на підставі яких Третьою особою 1 було вчинено виконавчий напис, не були достатніми для підтвердження безспірності його заборгованості перед Відповідачем на день вчинення напису.

Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону), якими зокрема є - Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону, нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону).

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до статті 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону врегульовано, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

З огляду на вищевикладене, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

В роз`ясненнях, викладених в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», затверджених постановою від 07 лютого 2014року № 2, у 10 пункті роз`яснень зазначено, що, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом України «Про нотаріат» № 3425-XII.

Пунктом 3.1 Глави 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно пунктів 3.2, 3.5 Глави 16 Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік № 1172). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Згідно пункту 2 Переліку № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку № 1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису.

Крім того, саме в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Зважаючи на те, що Позивач заперечує наявність у нього заборгованості саме в таких розмірах, в яких звернено стягнення у виконавчих написах нотаріуса, матеріали справи беззаперечно не свідчать про їх безспірність, а протилежного судом не встановлено, а сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості Позивача, а тому суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

До заяви про вчинення виконавчого напису Банк надав нотаріусу виписку з особового рахунка за Кредитним договором № 630243847 /а.с.61/, в якій зазначено загальну суму заборгованості та її розрахунок станом на 10 квітня 2020 року.

Разом з тим, у даній Виписці відсутня інформація, яка б надала можливість встановити та перевірити факт перерахування кредитних коштів на відповідний рахунок, рух коштів по рахунку та користування ними, нарахування заборгованості, здійснення позичальником платежів на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам та комісії та відповідний залишок заборгованості за кредитом, строки погашення заборгованості з відміткою про її непогашення, що є обов`язковою умовою для одержання виконавчого напису за кредитними договорами.

Таким чином, зазначена Виписка несе лише інформаційний характер та не може вважатися засвідченою випискою з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису так як Відповідачем не було подано повний перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та наявність прострочення виконання зобов`язання в частині встановлення заборгованості за тілом кредиту, в зв`язку з чим при вчиненні оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус належним чином не переконався у безспірності розміру сум боргу, не встановив, в якому розмірі виникла заборгованість як по тілу кредиту так і по відсоткам, чим припустився порушень вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Крім того, вищезазначений Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172 та з моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно.

10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою зазначений Перелік був доповнений новим розділом - «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 про визнання нечинним і скасування пункту 1 та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі.

Оспорювані виконавчі написи було вчинено 05 серпня 2020 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14.

Укладений 26 грудня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 Кредитний договір № 630243847, який був підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису № 26051, не посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Вказаний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19).

Окремо суд зазначає, що в матеріалах справи та доданих під час розгляду доказах, відсутні відомості того, що Відповідачем було направлено, а Позивачем отримано повідомлення про порушення основного зобов`язання за кредитним договором № 630243847, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості вчасно бути проінформованим про наявність заборгованості та оспорити вимоги Відповідача або ж виконати їх, що також не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Крім того, Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 26052 від 05 серпня 2020 року.

Судом було витребувано у Третьої особи 1 документи, які були надані Відповідачем для вчинення вказаного виконавчого напису, проте їх до суду надано не було.

За таких підстав, суду не можливо встановити документи, на підставі яких був виданий виконавчий напис та чи при вчиненні напису нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, чеки тощо), щоб свідчили про безспірність заборгованості.

Наведені вище обставини в їх системному зв`язку вказують на те, що Відповідач, звертаються до Третьої особи 1 з заявами на вчинення виконавчих написів про звернення стягнення з ОСОБА_1 , не надав належних документів, які підтверджують заборгованість Позивача, а нотаріус при вчиненні виконавчих написів, не переконався належним чином у безспірності сум, що підлягають стягненню за виконавчими написами, в зв`язку з чим було недотримано умови та процедуру вчинення виконавчих написів щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, а Відповідач належних підтверджень, які б спростовували доводи Позивач не надав.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання виконавчих написів такими, що не підлягають до виконання.

Позивач при зверненні до суду також просить стягнути з Відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивач в поданому позову вказує, що ним понесено витрати на правову допомогу в розмірі 5000 гривень.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України).

Разом з тим, Позивачем не додано до матеріалів справи детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою їх розподілу, а тому суд відмовляє в задоволенні вказаної вимоги.

Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 840.00 гривень /а.с.1/ та сплачено 420.00 гривень /а.с.12/ судового збору за подання заяви про забезпечення позову, яка була задоволена судом, вказані витрати в сумі - 1260.00 гривень підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись Законом України «Про нотаріат»; Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа - Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають до виконання - задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною від 05 серпня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 26051 про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Альфа - Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 34421.02 гривень.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною від 05 серпня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 26052 про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Альфа - Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 25448.69 гривень.

Стягнути з акціонерного товариства «Альфа-Банк» (, місто Київ, вулиця Велика Васильківська,100) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1260.00 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник