УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.

при секретарі судового засідання Карпішиній С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування протокольного рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому зазначив, що до травня 2015 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , де під час проходження військової служби протокольним рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 30.05.2005 року № 14 його разом із членами сім`ї складом три особи зараховано на квартирний облік при в/ч НОМЕР_1 до загальної черги. Згідно зі змістом позову, із травня 2015 року по 02.12.2017 року ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 (м. Житомир) та наказом командира частини від 20.11.2017 року №162 позивач звільнений із військової служби та виключений зі списків особового складу в/ч НОМЕР_2 із 02.12.2017 року, при цьому залишений на квартирному обліку для отримання житла за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України при військовій частині НОМЕР_1 . У червні 2018 року позивач призваний на військову службу та із жовтня 2018 року проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 (у тексті в подальшому ЖОВК). У зв`язку із цим протокольним рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 26.11.2019 року №12 позивача та членів його сім`ї знято із квартирного обліку при в/ч НОМЕР_1 , документи квартирної справи ОСОБА_1 направлено до ЖОВК для подальшого зарахування позивача на квартирний облік при ЖОВК у зв`язку із проходженням ним військової служби у відповідача. Протокольним рішенням об`єднаної житлової комісії ЖОВК від 30.01.2020 року № 1 позивача та членів його сім`ї зараховано на квартирний облік при ЖОВК в загальній черзі із 30.08.2005 року, проте протокольним рішенням об`єднаної житлової комісії ЖОВК від 09.06.2020 року № 3 скасовано пункт 2 рішення житлової комісії ЖОВК від 30.01.2020 року № 1 та прийнято рішення зарахувати позивача на облік осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання при ЖОВК у загальній черзі із 30.01.2020 року та першочерговій черзі з 30.01.2020 року складом сім`ї 3 особи. ОСОБА_1 стверджує у позові, що рішення об`єднаної житлової комісії ЖОВК від 09.06.2020 року прийнято всупереч закону, оскільки ним фактично змінено дату, із якої його та членів сім`ї зараховано на квартирний облік, що суперечить приписам Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року № 380, за змістом якої житлова комісія має право приймати рішення про зміну дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей лише за умови надання жилих приміщень для постійного проживання. За словами позивача, згідно з іншими нормативно-правовими актами військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, надається житло для постійного проживання, відтак він має право на отримання житла для постійного проживання, однак отримати таке житло може лише за умови перебування на квартирному обліку. Гр. ОСОБА_1 вважає, що має право на зарахування на квартирний облік при ЖОВК саме із збереженням попереднього часу перебування на обліку, що і було вирішено протокольним рішенням об`єднаної житлової комісії ЖОВК від 30.01.2020 року № 1. З огляду на викладене у позові позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення об`єднаної житлової комісії ЖОВК, оформлене протоколом засідання комісії від 09 червня 2020 року №3, в частині скасування пункту 2 рішення житлової комісії ЖОВК від 30.01.2020 року №1 та прийняття рішення зарахувати його на облік осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання при ЖОВК у загальній черзі із 30.01.2020 року та першочерговій черзі (УБД) із 30.01.2020 року складом сім`ї 3 особи.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 10.12.2020 року позовну заяву у даній справі прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

12.01.2021 на адресу суд надійшов відзив ЖОВК, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю вимог та відсутністю предмету спору. Представник відповідача зазначив у відзиві, що відповідно до наказу начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.11.2017 року №515 позивач був звільнений із військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, тому підстав для залишення на квартирному обліку при ЖОВК зі збереженням дати первинної постановки на квартирний облік немає.

У судове засідання гр. ОСОБА_1 та представник ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, від позивача на адресу електронної пошти суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що гр. ОСОБА_1 із жовтня 2018 року перебуває на військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_2 (довідка від 18.12.2019 а.с. 15-17, довідка від 05.12.2019 №94 а.с. 25).

На підставі рішення об`єднаної житлової комісії ЖОВК від 30.01.2020 року № 1, позивача зараховано на облік осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання при ЖОВК в загальній черзі із 30.08.2005 року та першочерговій черзі (УБД) із 30.01.2020 складом сім`ї 3 особи із подальшим наданням до житлової комісії ЖОВК довідки про перебування на квартирному обліку та забезпечення житлом із попереднього місця служби у військовій частині НОМЕР_1 (витяг із протоколу а.с. 20-21).

Рішенням об`єднаної житлової комісії ЖОВК від 09.06.2020 року № 3 скасовано пункт 2 рішення житлової комісії ЖОВК від 30.01.2020 року № 1, позивача зараховано на облік осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання при ЖОВК у загальній черзі із 30.01.2020 року та першочерговій черзі (УБД) із 30.01.2020 року складом сім`ї 3 особи (протокол а.с. 22-23).

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим. Тобто, юрисдикція виникає там, де є спір про право. Предметом юрисдикції є суспільні відносини, які виникають у зв`язку з вирішенням спору. Поняття юрисдикції безпосередньо пов`язано з процесуальним законодавством.

Реалізуючи дискрецію при визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Частиною четвертою статті 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Пунктом 2 частини 1 статті 19 КАС України установлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

З огляду на зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом звернуто увагу, що гр. ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги про поновлення його порушених прав у сфері житлових відносин, посилаючись на невиконання відповідачем обов`язку зі створення умов для реалізації ним права на отримання житла за умов перебування на квартирному обліку, зокрема позивач вказує на незаконне рішення об`єднаної житлової комісії ЖОВК від 09.06.2020 №3, згідно із яким безпідставно було змінено дату зарахування (перебування) позивача та членів його сім`ї на квартирному обліку без надання жилого приміщення для постійного проживання.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Наведені норми права прямо передбачають, що військова служба належить до служби публічної.

У постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 712/5476/19 (провадження № 14-62цс20) Велика Палата Верховного Суду для забезпечення єдності судової практики щодо визначення юрисдикції суду з розгляду спорів про оскарження відмови у забезпеченні жилим приміщенням або у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей і про зобов`язання надати такі приміщення чи компенсацію відступила від висновку, сформульованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 806/104/16 за позовом особи, звільненої з військової служби, до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Житомира, житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій відповідачів з відмови у забезпеченні жилим приміщенням або грошовою компенсацією за належне для отримання жиле приміщення та про зобов`язання відповідачів надати позивачеві житлове приміщення або виплатити належну грошову компенсацію, щодо необхідності розгляду таких спорів за правилами цивільного судочинства, вказавши, що зазначені спори належать до юрисдикції адміністративних судів, оскільки стосуються проходження публічної (військової) служби, у зв`язку з якою держава передбачила відповідні соціальні гарантії (пільги), а також призначення та надання таких гарантій (пільг).

Оскільки спір у даній справі стосується проходження публічної (військової) служби, у зв`язку з якою держава передбачила відповідні соціальні гарантії (пільги), а також, призначення та надання таких гарантій (пільг), правовідносини, що виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, а тому спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 19 КАС України, ст.ст. 3, 19, 255, 256, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №295/14135/20 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування протокольного рішення закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд зазначеної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.
На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя