Постанова

Іменем України

02 лютого 2021 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/1685/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва

від 29 жовтня 2020 року

в складі судді Хоменко В.С.

у цивільній справі №752/1702/19 Голосіївського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації

про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Голосіївська РДА у м. Києві, Адміністрація) про зобов`язання видати відповідний документ на отримання права користування кімнатами з можливістю приватизації по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , площею 35,2 кв.м.

Позов обґрунтовували тим, що проживають у кімнатах №6, 7, площею 35,2 кв.м., комунальної квартири АДРЕСА_3 . В кімнати квартири вони вселились на підставі ордеру №589, виданого 09.07.2004 КП «Спецжитлофонд» згідно наказу Головного управління житлового забезпечення від 07.07.2004 364-у, на житлове приміщення на сім`ю з чотирьох осіб, жилою площею 35,6 кв.м., яке складалося з двох кімнат комунальної квартири на АДРЕСА_4 . Згодом в одній кімнаті встановили перегородку для покращення житлових умов.

Зазначили, що 09.02.2009 Голосіївська РДА у м. Києвіна підставі розпорядження від 26.01.2009 №48 видала ордер №014812 серія Б на сім`ю з 4-х осіб на жиле приміщення, жилою площею 34,9 кв.м., яке складається з 3-х кімнат комунальної квартири по АДРЕСА_4 , хоча в технічному паспорті площа кімнат №6,7 встановлена 35,2 кв.м.

У 2013 році Відділом приватизації Голосіївської РДА у м. Києві відмовлено у прийнятті заяви про приватизацію житла з посиланням на те, що ордер №014812 від 09.02.2009 не відповідає дійсним технічним характеристикам, а саме у ньому зазначена кількість кімнат не відповідає кількості кімнат, визначених технічним паспортом.

Всі звернення до Голосіївської РДА у м. Києвіз приводу належним чином оформленння ордеру були безрезультатними, тому у 2015 році ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання незаконним розпорядження Голосіївської РДА у м. Києвівід 26.01.2009 №48 щодо видачі ордеру на три кімнати в квартирі та зобов`язання видати належним чином оформлений ордер на право зайняття двох кімнат у квартирі. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16.09.2015 в задоволенні позову було відмовлено, проте, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11.02.2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про задоволення позову ОСОБА_1 . Визнано незаконним розпорядження Голосіївської РДА у м. Києві від 26.01.2009 №48 в частині надання жилого приміщення ОСОБА_1 з сім`єю з 4 осіб, жилою площею 34,9 кв.м., яке складається з трьох кімнат у комунальній квартирі АДРЕСА_3 та зобов`язано ліквідаційну комісію Голосіївської РДА у м. Києві видати ордер ОСОБА_1 з сім`єю з чотирьох осіб на право зайняття жилого приміщення, площею 35,2 кв.м., яке складається з двох кімнат в комунальній квартирі АДРЕСА_3 .

Зазначили, що звернувшись до Голосіївської РДА у м. Києві з вимогою виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 11.02.2016, отримали відмову з посиланням на те, що новоутворена Голосіївської РДА у м. Києві не несе відповідальності за попередню юридичну особу, і рекомендували звернутись до суду.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2020 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи.

Як на підставу скасування рішення суду посилався на те, що наявність різниці стосовно характеристики та площі кімнат в ордері унеможливлює використати позивачами їх право на приватизацію та відповідно видати їм документ на отримання права користування кімнатами. Зокрема, зазначив, що в ордері №589 на житлове приміщення будинку АДРЕСА_4 вказана житлова площа 35,6 кв.м., а в ордері №014812 Б, виданого 09.02.2009 Голосіївською РДА у м. Києві на це ж приміщення зазначена житлова площа 35,2 кв.м. У Голосіївської РДА у м. Києві відсутні повноваження щодо внесення змін в спірне розпорядження та видачу відповідного документа на отримання права приватизації кімнати з площею 35,2 кв.м.

Зазначив, що при аналізі квартирної справи ОСОБА_1 було виявлено, що згідно розподілу житлової площі останньому на сім`ю з чотирьох осіб було вирішено надати кімнати №6,7,8 у загальній квартирі АДРЕСА_5 , жилою площею 34,90 кв.м. на сьомому поверсі, що підтверджується протоколом №6 від 08.09.2008, але актом прийому-передачі від 11.12.2008 №1/461 кімнати мають житлову площу 34,9 кв.м. Вважав, що за таких обставин ордер був виданий саме на житлову площу 34,9 кв.м., а посилання позивачів на те, що в технічному паспорті на квартиру встановлена житлова площа кімнат є безпідставними, оскільки даний технічний паспорт виготовлений 31.07.2013 після видачі оскаржуваного договору. Зміна житлової площі відбулася у зв`язку зі зробленим позивачем переплануванням.

Також зазначив, що Голосіївську РДА у м. Києві, якою в 2009 році було видано ордер ліквідовано, а новоутворена Голосіївська РДА у м. Києві не може виконати рішення Апеляційного суду м. Києва від 11.02.2016 про визнання незаконним розпорядження від 26.01.2009 №48 в частині надання житлового приміщення, жилою площею 34,9 кв.м., та зобов`язання видати ордер на право зайняття жилого приміщення, площею 35,2 кв.м., оскільки не є правонаступником ліквідованої Адміністрації. До того ж, позивачам у 2015 році було вже відмовлено у видачі ордеру, а видача ордеру повторно законодавством не передбачена.

Вважав, що у суду були відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки на сьогоднішній день будинок належить КП "Спецжитлофонд" та діючим житловим законодавством не передбачено видачі повторного ордеру після зміни площі житлового приміщення.

Крім того, як на підставу скасування рішення суду, відповідач посилався на те, що судом не враховано пропуск позивачами строку позовної давності, оскільки оскаржуваний ордер був виданий в лютому 2009 року, а позовну заяву подано в січні 2019 року.

За наведених обставин просив скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2020 року.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивачі подали відзив. У відзиві, посилаючись на безпідставність доводів відповідача, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване.

Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого уповноваженого представника не направив.

Позивачі, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та їхніх представників.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, та вимог, що заявлялися в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив із наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають у кімнатах 6, 7, площею 35,2 кв.м., комунальної квартири АДРЕСА_3 .

У вказані кімнати квартири вони вселились на підставі ордеру №589, виданого 09.07.2004 «Спецжитлофонд» згідно наказу Головного управління житлового забезпечення від 07.07.2004 №364-у, на житлове приміщення на сім`ю з чотирьох осіб, жилою площею 35,6 кв.м., яке складається з двох кімнат комунальної квартири на АДРЕСА_4 (а.с. 7-8). Згодом в одній кімнаті було встановлено перегородку для покращення житлових умов.

02 лютого 2009 року Голосіївська РДА в м. Києві на підставі розпорядження від 26.01.2009 №48 видала ордер №014812 серія Б на сім`ю з 4-х осіб на жиле приміщення, жилою площею 34,9 кв.м., яке складалося з трьох кімнат №6,7,8 комунальної квартири АДРЕСА_3 (а.с. 9-10).

Згідно технічного паспорта станом на 01.02.2018 на квартиру АДРЕСА_6 , кімнати №8 не існує, кімната 6 має площу 17,2 кв.м., кімната №7 - 18,0 кв.м. (а.с. 11-16).

Згідно листа Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації №100-100/оп/0-275-877 від 02.03.2017, відмовлено у видачі ордеру, котрий би відповідав вимогам технічної документації (а.с. 50).

Листом Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації №100-100/0-263-757 від 03.03.2018 позивачам рекомендовано привести документи для приватизації житла у судовому порядку у відповідність з технічною документацією, зокрема, ордер (а.с. 49).

Судом також встановлено, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11.02.2016 скасовано рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16.09.2015 та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання розпорядження недійсним задоволено частково: визнано незаконним розпорядження Голосіївської районної державної адміністрації від 26.01.2009 №48 в частині надання жилого приміщення ОСОБА_1 з сім`єю у складі 4 осіб, жилою площею 34,9 кв.м., яке складається з 3 кімнат у комунальній квартирі АДРЕСА_3 та зобов`язано ліквідаційну комісію Голосіївської РДА у м. Києві видати ордер ОСОБА_1 на сім`ю з чотирьох осіб на право зайняття жилого приміщення, площею 35,2 кв.м., яке складається з двох кімнат в комунальній квартирі АДРЕСА_3 (а.с. 83-89).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11.02.2016 встановлено наступні обставини, які, як правильно зазначив суд в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Метою видачі ОСОБА_1 на підставі розпорядження Голосіївської РДА в м. Києві від 26.01.2009 №48 ордеру №014812 серія Б на сім`ю з 4-х осіб на жиле приміщення, жилою площею 34,9 кв.м., яке складається з 3-х кімнат комунальної квартири на АДРЕСА_4 , було впорядкування проживання мешканців гуртожитку та можливості приватизації займаних ними жилих приміщень у будинку АДРЕСА_4 , який закріплений на праві повного господарського відання за комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» та яким у 2004 році було видано ОСОБА_1 ордер №589 на зайняття двох кімнат у зазначеному будинку, жилою площею 35,6 кв.м., у комунальній квартирі, який входив до відомчого житлового фонду.

Вказане підприємство звернулось з листом №044/24-7096 від 07.11.2008 до Голосіївської РДА в м. Києві з проханням видати ордери, згідно з розподілом, наданим КП «Спецжитлофонд» на підставі рішення громадської комісії з житлових питань виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), оформленого протоколом №6 від 08.09.2008, відповідно до якого ОСОБА_1 на чотири особи було вирішено надати кімнати №6,7,8 у загальній квартирі АДРЕСА_5 , жилою площею 34,90 м2 (загальна - 51,59 м2) на сьомому поверсі.

Листом за №100-100/оп/0-1892-4854 від 25.11.2015 Голосіївська РДА в м. Києві повідомила, що вищевказаним протоколом №6 від 08.09.2008 погоджено видати ордер ОСОБА_1 на кімнати №6,7,8 у загальній квартирі на АДРЕСА_4 . При цьому, актом прийому-передачі від 11.12.2008 №1/461 встановлено, що кімнати № 6,7,8 мають житлову площу, відповідно 17,2 кв.м., 10,5 кв.м., 7,2 кв.м., що в сумі становить 34,9 кв.м.

На підставі вказаної інформації, п. 14 розпорядження Голосіївської РДА у м. Києві від 26.01.2009 №48 ОСОБА_1 разом з родиною на 4 особи (він, дружина, дочка, син) був виданий ордер №014812 на кімнати №6,7,8 в комунальній квартирі АДРЕСА_3 .

На даний момент позивачі проживають у кімнатах №6,7, площею 35,2 кв.м., комунальної квартири АДРЕСА_3 .

Питання про надання будь-якої іншої житлової площі ніж ту, до якої ОСОБА_1 разом із сім`єю вселився на підставі ордеру №589, виданого згідно наказу Головного управління житлового забезпечення від 07.07.2004 за №364-у 09.07.2004 КП «Спецжитлофонд» будь-яким органом не вирішувалося, що свідчить про те, що протиріччя у зазначенні житлової площі виникли з підстав невідповідності наданої КП «Спецжитлофонд» Голосіївській РДА у м. Києві інформації щодо займаної ОСОБА_1 жилої площі.

Ураховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, належним чином оцінивши докази, надані сторонами, застосувавши норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачі не мають можливості у інший спосіб реалізувати гарантоване їм право на приватизацію займаного жилого приміщення, з огляду на допущені помилки при видачі державними органами документів, а тому наявні підстави для задоволення позову.

Крім того, судом першої інстанції враховано, що згідно відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за №8484 (И-2015) від 02.07.2015 вбачається, що інвентаризація квартири АДРЕСА_3 станом на 2009 рік не замовлялась і не виконувалась. А відтак, видавши розпорядження від 26.01.2009 №48 щодо видачі ордеру ОСОБА_1 на кімнати АДРЕСА_7 не перевірила наявність технічного паспорту на вказані приміщення, наявність якого є обов`язковою умовою при вирішенні питання щодо надання жилих приміщень.

Судом також взято до уваги, що позивач ОСОБА_1 разом із сім`єю як займав дві кімнати у квартирі після заселення в комунальну квартиру АДРЕСА_3 на підставі ордеру №589, виданого КП «Спецжитлофонд» на зайняття двох кімнат жилою площею 35,6 м2, так дане жиле приміщення і займає.

При цьому, як правильно зазначив суд в мотивувальній частині рішення, що відповідачем не заперечуються заявлені у позові вимоги. Також, не заперечується правомірність вселення позивачів та проживання їх у вищевказаних кімнатах.

До того ж, відповідачем, згідно положень ст. 76-81 ЦПК України, не надано до суду першої інстанції доказів на спростування наведених у позовній заяві обставин та доказів, наданих до позовної заяви.

Фактично, як правильно зазначає суд першої інстанції, відповідач заперечує проти позовних вимог лише з підстав неможливості виконання судового рішення, яким визнано незаконним розпорядження Голосіївської РДА в м. Києві від 26.01.2009 №48 в частині надання жилого приміщення ОСОБА_1 з сім`єю у складі 4 осіб, жилою площею 34,9 кв.м., яке складається з 3 кімнат у комунальній квартирі АДРЕСА_3 та зобов`язано ліквідаційну комісію Голосіївської РДА у м. Києві видати ордер ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутні підстави щодо внесення змін до розпорядження, реалізації права на приватизацію займаного житла та видачі документу на право користування житловими кімнатами у комунальній квартирі ґрунтуються на «різниці характеристики та площі вказаних кімнат в ордері». Однак, як зазначалось вище, такі відмінності в характеристиці та площі вказаних в ордері кімнат виникли внаслідок невідповідності наданої КП «Спецжитлофонд» Голосіївській РДА у м. Києві інформації щодо займаної ОСОБА_1 жилої площі.

Поряд з цим, колегія суддів враховує те, що єдиним державним органом (установою), яка має перевагу на видачу ордеру на право вселення у житлове приміщення, на прийняття відповідного рішення (розпорядження), яке б дозволяло позивачам реалізувати право на приватизацію спірного приміщення, та видачу відповідного документу є Голосіївська РДА в м. Києві у складі якої є Відділ обліку та розподілу житлової площі, основною функцією якого є реалізація державної політики у сфері забезпечення громадян району житловою площею, Управління житлово-комунального господарства, основною функцією якого є прийом громадян з питань приватизації, перевірка розрахунку площі квартири.

Так, за приписами ч. 1 ст. 15 ЖК Української РСР, до компетенції виконавчих комітетів районних у містах Рад належить зокрема, видача і оформлення ордерів на право вселення у житлові приміщення, прийняття рішень про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради; здійснення державного контролю за використанням і схоронністю житлового фонду; здійснення управління житловим фондом місцевих Рад та інші функції.

Колегія суддів вважає безпідставнимидоводи апеляційної скарги, що зміна площі кімнат відбулася у зв`язку із зробленим позивачем переплануванням, оскільки як вказують позивачі вони формально облаштували жалюзі у якості тимчасової перегородки, із заявою про узаконення самовільної перегородки до органу державної влади не звертались і жодних рішень (розпоряджень) у зв`язку із цим органами не приймалося.

Отже, наявність самовільно встановленої перегородки не породжує жодних змін у житловій площі кімнат, поверховому плані. Більш того, як вірно зазначив суд, квартира у відповідності до вимог закону та технічних характеристик залишилася двокімнатною.

Також є безпідставними і доводи апеляційної скарги, що у 2013 році Голосіївська РДА в м. Києві правомірно відмовила позивачам у прийнятті заяви про приватизацію житла, так як ордер №014812 від 09.02.2009 виданий цією ж адміністрацією не відповідав дійсним технічним характеристикам, оскільки матеріали справи не містять доказів, що даний ордер у визначеному законом порядку було визнано недійсним.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на те, що Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація не може виконати рішення Апеляційного суду м. Києва від 11.02.2016 слід зазначити наступне.

З моменту прийняття вищеназваного рішення компетенція та повноваження районної в місті Києві державної адміністрації визначені у ст. 15 ЖК Української РСР не змінювались і діють до цього часу, в тому числі й обов`язок щодо видачі громадянинові ордеру на житлове приміщення.

Як правильно зазначив суд першої інстанції станом на час вирішення спору відповідач, який єдиний діє на території Голосіївського району м. Києва як орган місцевої державної адміністрації, не видав позивачам належним чином оформлений ордер.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачами пропущено строк позовної давності є неприйнятними, оскільки із заявою про застосування строку позовної давності відповідач у суду першої інстанції не звертався. А згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна заява застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 376, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді В.А. Кравець

Л.Д. Махлай