Справа № 752/6625/20
Провадження № 2/752/2108/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

02.02.2021 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Мазур Ю.Ю.,

за участю секретаря - Воробйова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки і піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2020 року позивач, в особі представника, звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю, ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини від усіх видів доходу з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною 18-річного віку.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 25.11.2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від шлюбу подружжя має спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому сімейне життя не склалося, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі № 0814/5175/2012 шлюб між сторонами було розірвано. Дитина після розірвання шлюбу лишилася проживати з Позивачем. У зв`язку з життєвими обставинами Позивач у липні 2019 року переїхала разом з дитиною жити до Києва, де на даний час винаймає квартиру яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . З метою врегулювання всіх питань стосовно влаштування дитини до шкільного закладу та для можливої реєстрації за новою адресою проживання позивач 19.03.2020 року в котрий раз звернулась до відповідача з проханням про надання дозволу на зняття з реєстрації та реєстрацію за новим місцем проживання дитини. Але станом на 25.03.2020 року дане відправлення знаходиться у відділенні зв`язку за місцем проживання відповідача з поміткою «відправлення не вручене під час доставки: інші причини». Зазначені обставини, а також відсутність матеріальної допомоги на утримання дитини обумовлюють необхідність звернення до суду з вказаним позовом.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.06.2020 року відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та провести розгляд справи за відсутності сторони позивача. Зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку (також оголошення публікувалось на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет, відповідно до ч.ч. 11-12 ст. 128 ЦПК України), свого представника не направив, причин неявки не повідомив та відзиву не подав.

Третя особа орган опіки і піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Надали до суду клопотання про залучення висновку та розгляд справи за відсутності їх представника.

Відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що з 25.11.2000 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2012 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 25.11.2000 Відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис № 1133.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Від шлюбу сторони мають дитину: доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданий Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізької управління юстиції України 02.09.2008.

Як зазначається в свідоцтві про народження дитини, батьками зазначені ОСОБА_2 - батько та ОСОБА_1 - мати.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ч.3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Як встановлено судом та не оспорено стороною відповідача, дитина перебуває на утриманні позивача.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач є працездатним та має можливість працювати та отримувати дохід, враховуючи бажання позивача стягнути аліменти від доходу відповідача, а також визнання позову відповідачем в частині стягнення аліментів з моменту звернення позивача до суду із вказаним позовом, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині визначення аліментів в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, щомісячно починаючи з 06 квітня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, як вбачається із позовної заяви, позивач просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із нею, ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Зі змісту статті 150 СК України, вбачається, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний розвиток, духовний та моральний розвиток.

Крім того, при вирішенні судом спору щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь у розгляді справи органу опіки і піклування.

Як вбачається з висновку Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації (органу опіки та піклування) № 100/09-3305 від 15.10.2020 ОСОБА_3 , 2008 року народження, проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того, зазначено, що 07.10.2020 ОСОБА_2 надіслав на електронну адресу Служби письмові пояснення з яких вбачається, що батько не заперечує, щоб малолітня ОСОБА_3 , 2008 року народження проживала разом із матір`ю. У висновку вказано, що Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування) вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , 2008 року народження, разом із матір`ю - ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки і піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем долучено до матеріалів позовної заяви копію Договору оренди квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 10.07.2020 зі строком оренди з 10.07.2020 до 10.07.2021.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України, визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Крім того, ст. 136 ч. 4 ЦПК України, встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 136 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.03.2020 між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Іванова» укладено договір про надання правової допомоги.

Іванов Роман Миколайович має право на заняття адвокатською діяльністю, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 5232/10 від 08.10.2014, виданим на підставі рішення Ради адвокатів Київської області від 08.10.2014 № 17.

Пунктом 11.1, 1.2 даного договору визначено, що сторони погодили розмір гонорару, за надання послуг, визначених п. 2.1. Договору, а саме представлення інтересів Клієнта у суді першої інстанції щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю, який становить суму у розмірі 7000,00 грн та який Клієнт сплачує бюро в порядку встановленому даним Договором.

Вказані витрати підтверджені копією прибуткового касового ордеру № 43/20 від 12.03.2020, в якому підставою вказано договір про надання правової допомоги 12.03.2020, сплачено ОСОБА_1 на користь Адвокатського Бюро «Іванова» в розмірі 7000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, оскільки з врахуванням вимог чинного законодавства, до стягнення підлягають витрати на правову допомогу, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі - 7000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки і піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 квітня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.Ю.Мазур