Справа 165/236/21
Провадження 2/165/273/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську заяву представника позивача адвоката Свередюк Юлії Анатоліївни про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої затоплення квартири, -

встановив:

26 листопада 2021 року представника позивача адвоката Свередюк Ю.А. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої затоплення квартири. В заяві просить суд накласти арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої затоплення квартири. ОСОБА_2 є власником квартири з якої відбувся витік води, а тому, на її думку, може розпорядитися квартирою на власний розсуд до вирішення спору по суті судом. З огляду на вищевикладене просить накласти арешт на вищевказане нерухоме майно.

У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.

Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття..

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові №6-605цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з того, що згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 26 серпня 1999 року, нерухоме майно на яке заявлено вимогу накласти арешт, знаходиться у приватній власності відповідача ОСОБА_2 .

Також, приймаючи рішення, суд враховує, що розмір майнової шкоди позивачем не визначений, ринкова вартість квартири належної відповідачу на яку представник позивача просить накласти арешт не встановлена, однак вона явно неспівмірна заявленим позовним вимогам позивача (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Крім того, заявником на підтвердження своєї заяви, не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч.2 ст. 149 ЦПК України.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснень Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням підставності забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позову, можливості виконання судового рішення в разі задоволення позову і в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що вимога про забезпечення позову до задоволення не підлягає у зв`язку з її необґрунтованістю та неспівмірністю заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Керуючись ст.149, ст.150, ст.151 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Свередюк Юлії Анатоліївни про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої затоплення квартири, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду безпосередньо або через Нововолинський міський суд Волинської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк