н/п 2/490/939/2021 Справа № 489/4762/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
16 листопада 2021 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Гуденко О.А.
при секретарі Волошиній Я.І.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження в порядку спрощеного позовного провадження за позовом цивільну справу ОСОБА_1 до Приватне акціонерне товариство «Спеціалізована фірма «Мисфа», третя особа - Південна товарна біржа, ОСОБА_2 про визнання договору дійсним,-
В жовтні 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати дійсним договір міни нерухомого майна від 19.01.1996 року, що укладений між ОСОБА_1 , яка діяла в своїх інтересах та інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 та Акціонерним товариством «Спеціалізована фірма «Мисфа» на Південній товарній біржі за №3488. В обґрунтування вимог посилаються на те, що вищезазначений договір не є нотаріально посвідченим.
Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
19 січня 1996 року між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Спеціалізована фірма «Місфа» укладено договір міни нерухомого майна № 3488 відповідно до якого ОСОБА_1 та її сину ОСОБА_3 передано у власність квартиру АДРЕСА_1 , а ПАТ «Спеціалізована фірма «Місфа» отримало у власність квартиру АДРЕСА_2 .
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 07.06.1996 року, що підтверджується копією паспорта позивачки.
Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 регламентовано, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Враховуючи, що вказаний договір купівлі-продажу вчинено у лютому 2000 року, спірні відносини, як і права та обов`язки, виникли у сторін з моменту укладення договору, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, чинного на момент укладення договору і реєстрації права власності.
Згідно ст. 241 ЦК(в редакції 1963 року) за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує.
Як передбачено ст. 242 ЦК(в редакції 1963 року) до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.
Статтею 227 ЦК(в редакції 1963 року) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.
В той же час, відповідно до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" (в редакції від 10.12.1991, що діяла і на момент укладення договору купівлі-продажу) біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню та вважаються укладеними з моменту їх реєстрації на біржі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.
З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору міни та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст.15 Закону України «Про товарну біржу», є підстави для визнання договору № 453 міни нерухомості від 01.02.2000 року, укладеного на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» дійсним.
Враховуючи зазначене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.
Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265,280,281 ЦПК України, суд, -
Позов - задовольнити.
Визнати дійсним договір №3488 міни нерухомого майна, за яким ОСОБА_1 , яка діяла в своїх інтересах та інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 отримала у власність квартиру АДРЕСА_1 , а Акціонерне товариство «Спеціалізована фірма «Місфа» отримало у власність квартиру АДРЕСА_2 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.А. ГУДЕНКО