04.02.2021 Єдиний унікальний № 371/905/20
Проадження №2/371/59/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого 2021 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Гаврищука А.В.,

за участі секретаря судового засідання Семерей Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миронівка в залі суду цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

І.Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (далі - позивача) 18 вересня 2020 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про визнання особи такою, що втратив право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

У належному їй житловому будинку, за її згоди, був зареєстрований відповідач ОСОБА_2 . Однак за місцем реєстрації відповідач не проживає понад один рік, місцезнаходження його на даний час їй невідоме, будь-які речі, які б могли йому належати, у будинку відсутні.

Реєстрація відповідача за зазначеною адресою у належному їй будинку створює їй перешкоди, незручності у здійсненні права володіння, користування та розпорядження майном, а тому у зв`язку із викладеними обставинами просить позов задовольнити та визнатиОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 30 вересня 2020 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 27 жовтня 2020 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову.

У судове засідання позивач не з`явилася, в поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений через оголошення розміщене на офіційному веб-порталі судової влади України Миронівського районного суду Київської області, причини неявки суду не відомі.

Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідач не з`явився до суду, враховуючи правила ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача.

Свідок ОСОБА_3 попереджена про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень, в судовому засіданні 20 листопада 2020 року суду пояснила, що ОСОБА_2 з 2014 року у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

IV. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області 11 червня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за номером № 1908, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 червня 2019 (а.с. 11, 12).

У даному житловому будинку зареєстровані позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , 1983 року народження, що підтверджується довідкою виконкому Росавської сільської ради № 457 від 18.08.2020 (а.с. 9).

Як вбачається з довідки виконкому Росавської сільської ради № 458 від 18.08.2020, актів обстеження фактично проживаючих осіб із числа зареєстрованих від 15.08.2019, 16.09.2019, 18.10.2019, 15.11.2019, 17.12.2019, 16.01.2020, 14.02.2020, 18.03.2020, 15.04.2020, 17.05.2020, 15.06.2020 та 17.07.2020, відповідач ОСОБА_2 за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає з 2019 року (а.с.10,15-26).

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частина 1 ст. 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 150 ЖК УРСР, а також відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб, розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Статтею 72 ЖК УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, аналізуючи наявні докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки судом встановлено, що відповідач не проживає у спірному будинку понад встановлений законом строк без поважних причин, а тому задовольняє позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 12, 13, 81, 82, 141, 209, 258, 263-268 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: А.В.Гаврищук

Згідно з оригіналом

Суддя: А.В. Гаврищук