Ухвала

05 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 465/4217/14

провадження № 61-18866ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 11 травня 2016 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: П`ята Львівська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Кулиняка І. Я., Садовий кооператив «Перемога», про визнання недійсними заповіту, відмови від прийняття спадщини, договору дарування, визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 11 травня 2016 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

До Верховного Суду 15 грудня 2020 року ОСОБА_1 , подано касаційну скаргу на рішення Франківського районного суду міста Львова від 11 травня 2016 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2020 року вказану касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме: заявнику необхідно надати докази поважності пропуску строку та зазначити обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У січні 2021 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали, надіслані на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23 грудня 2020 року, з яких вбачається, що заявником недоліки касаційної скарги не було усунуто в повному обсязі.

Заявником в наданих уточненнях не зазначено обов`язкових підстав касаційного оскарження, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України.

Таким чином, заявником не було усунуто недоліки, про які вказано в ухвалі Верховного Суду від 23 грудня 2020 року.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 11 травня 2016 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: П`ята Львівська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Кулиняка І. Я., Садовий кооператив «Перемога», про визнання недійсними заповіту, відмови від прийняття спадщини, договору дарування, визнання права власності в порядку спадкування, вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Воробйова