Справа № 766/9851/19
У Х В А Л А

25 січня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Фетісова Т.С.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення порядку користування земельною ділянкою, в якому просить визначити порядок користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та виділити йому у користування земельну ділянку площею 184 кв.м.

Ухвалою суду від 08.05.2019 року прийнято справу до розгляду та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про накладення на позивача штрафу у розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб за неповідомлення суду про наявність рішення, яке набрало законної сило щодо підстав та предмету позову, та зловживання процесуальним правами, а саме подання завідомо безпідставного позову за відсутності предмету спору та закриття провадження позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , про визначення порядку користування земельною ділянкою, оскільки рішенням Дніпровського районного суду м.Херона від 20.01.2005 року, яке набрало законної сили згідно ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 25.05.2002 року, визначено порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до першого варіанту висновку технічної експертизи від 25.08.2004 року, виділено у користування: ОСОБА_6 земельну ділянку площею 131 кв.м., в тому числі під будівлями з окремим виходом на АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 земельну ділянку площею 154 кв.м., в тому числі під будівлями з окремим виходом на АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 19,9 кв.м., залишено в спільному користуванні сторін; зобов`язано ОСОБА_6 здійснити перенос каналізаційного колодязя на земельну ділянку ОСОБА_1 ; в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визначення порядку користування земельною ділянкою відмовлено за необґрунтованістю позовних вимог.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, зазначили, що сторонами у справі № 2-43/2005 були інші особи.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав та пояснив, що він є власником зеимельної ділянки площею 0,0436 га, кадастровий номер :01:001:1602, яка розташована за адресю: АДРЕСА_1 ), яка вминулому належала ОСОБА_6 . Крім того зазначив, що Дніпровським районнимо судом м.Херсона по справі №2-43/2005 розглядалась позовна заява за якою визначено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Суд дослідивши матеріали справи с приводу заявленого клопотання встановив, що у провадженні Дніпровського районного суду м. Херсона перебувала цивільна справа №2-43/2005 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про реальний розподіл житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херона від 20.01.2005 року, визначено порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до першого варіанту висновку технічної експертизи від 25.08.2004 року, виділено у користування: ОСОБА_6 земельну ділянку площею 131 кв.м., в тому числі під будівлями з окремим виходом на АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 земельну ділянку площею 154 кв.м., в тому числі під будівлями з окремим виходом на АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 19,9 кв.м., залишено в спільному користуванні сторін; зобов`язано ОСОБА_6 здійснити перенос каналізаційного колодязя на земельну ділянку ОСОБА_1 ; в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визначення порядку користування земельною ділянкою відмовлено за необґрунтованістю позовних вимог.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та незаперечувалось сторонами, що згідно договору купівлі-продажу від 03.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В. ОСОБА_6 продав ОСОБА_7 належну йому 31/100 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 03.02.2010 року припинено право власності ОСОБА_7 на 31/100 знесеного домоволодіння по АДРЕСА_1 та визнано право власності ОСОБА_8 на збудований житловий будинок загальною площею 82,7 кв.м., житловою площею на земельній ділянці площею 131 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно договору купівлі-продажу від 04.06.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округ Новіковою Л.В. Горбатова І.В. продала ОСОБА_6 належний їй на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 .

08.02.2018 року ОСОБА_6 продав ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В.

Таким чином, визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 між тими ж сторонами було вирішено рішенням у 2005 році, яке є чинним.

П. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи викладене вище, той факт, що рішення суду ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав набрало законної сили, суд приходить до висновку, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визначення порядку користування земельною ділянкоюпідлягає закриттю.

Клопотання представника позивача про визнання дій відповідача зловживанням процесуальними правами та накладення на позивача штрафу не підлягає задоволенню в повному обсязі, з таких підстав.

Питання неприпустимості зловживання процесуальними правами учасниками судового процесу при розгляді цивільних справ, визначення судом та заміни належних відповідачів у цивільних справах, застосування судом заходів процесуального примусу та винесення окремих ухвал при розгляді цивільних справ врегульовані Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема ст. 44 ЦК України.

Системний аналіз норм, визначених у ст.44 ЦПК України, дозволяє зробити висновок, що в цивільному процесі зловживаннями процесуальними правами є дії безпосередньо здійснені (або не здійснені) у рамках розгляду справи та пов`язані із поданням скарги, заяви чи клопотання, або направлені на затягування і перешкоджання судового процесу та не стосуються дій учасників процесу поза межами даного процесу, навіть якщо припустити наявність опосередкованого причинного зв`язку між діями та судової справою.

Процесуальними діями суду у випадку встановлення зловживання процесуальними правами учасниками процесу визначено законодавцем відмова у прийнятті відповідних заяв, клопотань та скарг, та здійснення процесуального примусу на порушників.

Зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.

Стримування зловживання правом - це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі.

Верховний Суд, визнаючи певні дії учасників процесу зловживанням процесуальними правами, зазначає, що ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на введення суду в оману, затягування розгляду справи, створення перешкод опоненту.

Заявляючи клопотання про визнання представника відповідача таким, що зловживає своїми процесуальними правами, представник позивача посилається на те, що таким зловживанням є подання безпідставного позову та неповідомлення суду про наявність рішення у справі між тими самими сторонами та про той самий предмет, стосовно якого слухалась цивільна справа.

Проте, суд не погоджується з такими твердженнями та зазначає, що право на звернення до суду гарантується. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому процесуальним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд справи в суді, до юрисдикції якого його віднесено законом. Відтак, суд відмовляє в задоволенні клопотання представника відповідача за недоведеністю обставин, на які він посилається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 255, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про визнання дій відповідача зловживанням процесуальними правами відмовити.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визначення порядку користування земельною ділянкою, закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В. В. Прохоренко