Справа № 209/5150/21
Провадження № 2-з/209/164/21
У Х В А Л А

про забезпечення позову

01 грудня 2021 року м. Кам`янське Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Замкової Я.В.

за участі секретаря - Погрібної О.В.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Дінеро"», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Дінеро"», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

01.12.2021 року одночасно з позовною заявою позивачем по справі ОСОБА_1 подано до канцелярії суду заяву про забезпечення позову, що передана судді Замковій Я.В., в якій позивач просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича завірену належним чином копію нотаріальної справи, яка була створена ним під час вчинення виконавчого напису № 28746 від 23.09.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія "Дінеро"» грошових коштів у загальному розмірі 34670,00 грн

Вивчивши заяву про забезпечення позову та матеріали цивільної справи, суд вважає, що є підстави для її задоволення.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема накладення арешту та заборону вчиняти певні дії. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 " Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно із абзацом 3 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, ухвала про забезпечення позову повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов до висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Так, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд вважає, що такий вид забезпечення позову як зупинення примусового стягнення є співмірним з предметом позову та заявленими вимогами, не завдасть правам, свободам та інтересам відповідача та третіх осіб, що зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується, буде здійснено тільки до вирішення питання по суті, а у випадку відмови судом в задоволенні позовних вимог і встановлення законності вчинення виконавчого напису, грошові кошти будуть стягнуті з доходів позивача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

З заяви про забезпечення позову вбачається, що 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис №28746 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості, з підстав цього 26.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. постановлено постанову про вікриття виконавчого провадження та 10.11.2021 року постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав або поновлення порушених прав позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заявупозивача ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Вжити заходи забезпечення позову в цивільній справі № 209/5150/21 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Зупинити примусове стягнення у виконавчому провадженні № 67267481, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрієм Сергійовичемна підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича від 23.09.2021 року зареєстрованого в реєстрі за № 28746 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Дінеро"» грошових коштів за період з 30.01.2020 року по 06.08.2021 року на підставі кредитного договору № AG9251036 від 06.02.2020 року у загальному розмірі 34670,00 грн.

Застосувати даний захід забезпечення позову - до набрання законної сили рішенням суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Я.В. Замкова