У Х В А Л А

28 січня 2021 року

м. Київ

справа № 569/17160/18

провадження № 61-19319ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 березня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Златобанк», ОСОБА_3 , акціонерного товариства «Полтава-Банк», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, товарна біржа «Українська енергетична біржа», про визнання недійсним результатів електронного аукціону, протоколу електронного аукціону та укладених договорів купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Златобанк», ОСОБА_3 , акціонерного товариства «Полтава-Банк», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, товарна біржа «Українська енергетична біржа», про визнання недійсним результатів електронного аукціону, протоколу електронного аукціону та укладених договорів купівлі-продажу.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05 березня

2020 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду

від 19 листопада 2020 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2018 року щодо накладення арешту на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , загальною площею 152,8 кв. м, та належить ОСОБА_3

21 грудня 2020 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 березня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявники зазначають неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16, постанові Верховного суду України від 29 листопада

2017 року у справі № 668/5633/14-ц, постанові Верховного суду України

від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, постанові Верховного суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 1749цс15, постанові Верховного суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, постанові Верховного суду України від 29 червня 2016 року у справі № 6-370цс16, постанові Верховного суду України від 29 червня 2016 року у справі

№ 6-547цс16, постанові Верховного суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 231цс17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня

2018 року у справі № 910/856/17, постанові Верховного Суду від 06 лютого

2018 року у справі № 911/845/17, постанові Верховного Суду від 14 березня

2018 року у справі № 910/1454/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, постанові Верховного Суду

від 23 січня 2019 року у справі № 303/2845/15-ц, постанові Верховного Суду

від 02 жовтня 2019 року у справі № 641/6793/15-ц, постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 296/4345/18, постанові Верховного Суду

від 09 вересня 2020 року у справі № 336/5551/18 та відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 1 та 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Рівненського міського суду Рівненської області цивільну справу

№ 569/17160/18 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Златобанк», ОСОБА_3 , акціонерного товариства «Полтава-Банк», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, товарна біржа «Українська енергетична біржа», про визнання недійсним результатів електронного аукціону, протоколу електронного аукціону та укладених договорів купівлі-продажу.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк,

який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська