Ухвала

30 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 308/8027/19

провадження № 61-18549ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17 грудня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності особи на частку будинку, який знаходиться у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності особи на частку будинку, який знаходиться у спільній частковій власності.

Позовна заява мотивована тим, що батьки позивача: мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_4 - 30 березня 1968 року уклали шлюб. У даному шлюбі у них народились двоє дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача ОСОБА_3 померла, та після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на будинок АДРЕСА_1 . Рішенням Ужгородського міськрайонного сулу від 15 вересня 2017 року у справі №308/13319/16-ц визнано за позивачем частку у спадковому майні.

26 січня 2018 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право власності на спадщину за законом, а саме на 1/6 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок загальною площею 45,5 кв. м, складається з однієї житлової кімнати площею 16,9 кв. м. Інший спадкоємець, співвласник 5/6 частки являється брат позивача ОСОБА_2 , який дій щодо оформлення за собою права власності не здійснив та жодних дій щодо утримання будинку не вчиняє. Будинок знаходиться у аварійному стані та фактично зруйнувався. Земельна ділянка заросла чагарниками. Вона не може отримати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо встановлення меж ділянки, за місцем знаходження будинку, що підтверджується листом Дубрівської сільської ради. Згідно зі звітом про оцінку житлового будинку АДРЕСА_1 , його вартість становить 7 000,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, позивач просить: припинити право власності ОСОБА_2 на 5/6 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року, в задоволенні позову відмовлено. Грошові кошти в сумі 7 000,00 грн, перераховані позивачем на депозитний рахунок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, як компенсація за частку майна у зв`язку з припиненням права власності ОСОБА_2 , повернуто платнику.

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити з таких підстав.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у цій справі є припинення права власності відповідача на частку будинку, який знаходиться у спільній частковій власності, вартістю 7 000,00 грн.

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (567 500,00 грн) та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Ураховуючи зазначене, справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Касаційна скарга не містить посилання на підстави, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у цій справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень про відмову у відкритті касаційного провадження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховний Суд урахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (рішення від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17 грудня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності особи на частку будинку, який знаходиться у спільній частковій власності відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик