ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року м. Київ

справа № 753/5217/17

провадження № 22-ц/824/70/2021

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Сліпченка О.І., Сушко Л.П.

при секретарі - Ярмак О.В.

сторони :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 вересня 2020 року у складі судді Сирбул О.Ф., повний текст складений 21.10.2020 року,

встановив:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» про визнання неправомірними дій щодо розгляду заяви та зобов`язання надати відповідь на заяву

Мотивуючи вимоги позову, позивач, з урахуванням уточнень, зазначив, що 20 грудня 2016 року він звернувся до відповідача із заявою та просив про проведення перевірки праці юриста СК «Оранта» у м. Рівне ОСОБА_3 . Вказана заява була відправлена позивачем рекомендованим листом 20 грудня 2016 року та одержана відповідачем 22 грудня 2016 року.

Разом з тим, у порушення вимог статей 15, 18, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян», позивач не отримав відповіді на свою заяву від відповідача, а тому просив суд визнати неправомірними дії Пат «НАСК «Оранта» щодо розгляду заяви від 20 грудня 2016 року та зобов`язати відповідача надати відповідь на неї.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач пояснив, що 22 грудня 2016 року страхова компанія отримала копію заяви позивача, яка була складена не державною мовою, є неясною за своїм контекстом і вимогами та містить нецензурні слова та образи, висловлені по відношенню до юриста Рівненської обласної дирекції НАСК «Оранта» ОСОБА_3 .

Відповідач зауважує, що текст заяви позивача не містить прохання, вимоги, питань до ПАТ «НАСК «Оранта», а містить прохання до МТСБУ провести перевірку.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 22 вересня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду через недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги позивач зазначає про те, що суд в оскаржуваному рішенні не виконав вимоги ст. 2 ЦПК України, не вирішив справу згідно норм матеріального права, що підлягали застосуванню до правовідносин. Рішення суду не містить повного та всебічного дослідження доказів наданих суду.

Від ПАТ «НАСК «Оранта» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідач вважає вимоги позивача безпідставними, оскільки він отримав відповідь на свою заяву від тієї юридичної особи, до якої безпосередньо звертався (МТСБУ).

Представник відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» заперечувала проти скарги з підстав викладених у відзиві.

Позивач повідомлявся про час розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, що відповідно до ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що не отримав відповіді на свою заяву про проведення перевірки праці юриста СК «Оранта» у м. Рівне ОСОБА_3 від відповідача ПАТ «НАСК «Оранта», а тому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо розгляду заяви від 20 грудня 2016 року та зобов`язати відповідача надати відповідь на неї.

Відповідач зауважує, що текст заяви позивача не містить прохання чи вимоги до ПАТ «НАСК «Оранта», а містить прохання до МТСБУ провести перевірку, на що він отримав відповідь.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Відповідно до змісту ст. ст. 12,13,77-81 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 20.12.2016 року ОСОБА_1 було направлено до МТСБУ заяву від 20.12.2016 року про проведення перевірки. Згідно наданої до суду копіїї вказаної заяви, вбачається, що копію заяви позивачем було направлено до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України та до НАСК "Оранта".

Вказану заяву було одержано МТСБУ та 11.01.2017 року надано позивачу відповідну відповідь.

Крім того, представником відповідача не заперечується факт, того, що 22.12.2016 року НАСК "Оранта" було одержано копію заяви ОСОБА_1 до МТСБУ від 20.12.2016 року.

Разом з тим, згідно тексту заяви позивача від 20.12.2016 року вбачається, що вказана заява містить вимоги лише до МТСБУ щодо перевірки НАСК "Оранта", жодних вимог безпосередньо до НАСК "Оранта" вказана заява не містить.

Самим позивачем у заяві від 20.12.2016 року акцентовано увагу, що відповідачу направляється саме копія вказаної заяви, що відповідно до вимог діловодства визначається, як надсилання копії документу до відома, оскільки відповідач не є основним або одним із основних адресатів та сама заява не містить жодної вимоги до відповідача, на яку він повинен був би відповісти.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, обґрунтованого виходив із того, що позивач не довів своїх вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді :