У х в а л а

30 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 201/1333/19-ц

провадження № 61-17204 ск 21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Осіяна Олексія Миколайовича у справі за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Дніпро), третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 21 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 23 вересня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня

2021 року у задовленні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задовлення. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2021 року залишено без змін.

У жовтні 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку

ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, у якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, прийняти нову постанову про задовлення позову.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 10 листопада 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків, запропоновано привести його касаційну скаргу

у відповідність до вимог статті 392 ЦПК України.Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У листопаді 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Осіяна О. М., яка обґрунтована тим, що існують обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, оскільки, на його думку, касаційна скарга відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, а в ухвалі Верховного Суду від 10 листопада 2021 року про залишення його касаційної скарги без руху зазначені незаконні вимоги, що перешкоджає йому у доступі до правосуддя.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 25 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Осіяна О. М. від участі у розгляді цієї справи визнано необґрунтованою. Заяву ОСОБА_1 передано для вирішення зазначеного питання іншому судді.

Заяву ОСОБА_1 згідно із частиною третьою статті 40 ЦПК України передано для автоматизованого розподілу і згідно з протоколом від 26 листопада

2021 року визначено судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Гульку Б. І.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду

Осіяна О. М. слід відмовити з таких підстав.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід (абзац перший частини третьої статті 40 ЦПК України).

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді.

У частині одинадцятій статті 40 ЦПК України зазначено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстав для задоволення заяви про відвід судді Верховного Суду Осіяна О. М. немає, оскільки доводи заявника не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності зазначеного судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

При цьому зміст заяви ОСОБА_1 свідчить про незгоду з процесуальними діями та ухвалою суду щодо необхідності привести його касаційну скаргу

у відповідність до вимог статті 392 ЦПК України, які самі по собі не можуть свідчити про упередженість чи необ`єктивність судді, а є реалізацією суддею своїх процесуальних повноважень передбачених нормами ЦПК України.

Інших доводів заява ОСОБА_1 не містить.

Враховується і те, що обґрунтованих сумнівів в неупередженості судді

не наведено, оскільки такі сумніви мають грунтуватися на фактичних обставинах, а не на припущеннях (рішення Європейського суду з прав людини від 26 вересня 2019 року у справі «Іліє проти Румунії»). Таких обставин і доказів заявник не навів і не надав.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Осіяна Олексія Миколайовича у справі за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Гулько