Провадження № 2/325/14/2021
Справа №325/1184/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Діденко Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Краснової Ю.С.,

розглянувши в залі суду у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області, ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

09.09.2020 року представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 9/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Позов обґрунтований тим, що в 1980 році ОСОБА_1 придбала у власність у ОСОБА_4 9/20 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 було сплачено ОСОБА_4 грошові кошти за придбання частини будинку та після звільнення ним приміщення вона в`їхала до будинку, почала проживати в ньому, у 1995 році зареєструвала в ньому у встановленому порядку своє місце проживання та користувалась будинком, як власниця. Однак на момент придбання частини будинку право власності ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку оформлено не було через брак коштів. Із 1980 року ОСОБА_1 проживає у будинку, зареєстрована у ньому, відкрито, безперервно володіє зазначеною частиною житлового будинку, добровільно доглядає за ним, своєчасно та в повному обсязі сплачує за отримані комунальні послуги, вважає частину будинку своєю власністю. Вказане підтверджується довідкою Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області № 1066 від 29.08.2019. Крім того, факт володіння будинком та його утримання ОСОБА_1 підтверджується копією розрахунку на телекомунікаційні послуги за квітень 2019 року, квитанцією про сплату за спожиту електроенергію за червень липень 2012 року; копією квитанції про сплату за спожиту електроенергію за квітень 2019 року; копією технічного паспорту № 7 на газифіковану квартиру (домоволодіння) із зазначенням ескізу газобалонної установки від 06.03.2018, які оформлені на ім`я позивачки. Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 180004112 від 06.09.2019 встановлено, що відомості стосовно права власності (інші речові права, іпотека, обтяження) на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 у Державному реєстрі відсутні. Право власності на 9/20 частин зазначеного житлового будинку зареєстровано за ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 15.12.1967 р., що підтверджується копіями з архівної справи № 9640 на житловий будинок АДРЕСА_1 , наданими КП «Нерухомість-П» Приазовської районної ради Приазовського району Запорізької області разом з довідкою № 442 від 16.10.2019 року. ОСОБА_4 у належних йому 9/20 частинах житлового будинку не мешкав, з 1973 року був зареєстрований та постійно проживав у м. Приморськ Запорізької області за адресою: АДРЕСА_2 , де помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з ним за даною адресою була зареєстрована його дружина ОСОБА_5 , яка померла у 2017 році. Вказані факти підтверджуються довідкою виконавчого комітету Приморської міської ради Приморського району Запорізької області № 174 від 29.08.2019. Інші особи, які могли б претендувати на 9/20 частин вказаного житлового будинку позивачці не відомі. Доступ до отримання інформації щодо відомостей про реєстрацію смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та до інформації щодо заведення після їх смерті спадкових справ обмежено чинним законодавством України, про що свідчать листи з Приазовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану та з Приазовської державної нотаріальної контори. Однак, протягом усього періоду проживання ОСОБА_1 у частині будинку, жодних претензій з боку будь-яких осіб не надходило. Таким чином, ОСОБА_1 зареєстрована, проживає та користується своїми правами, як власник, 9/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , однак на теперішній час не може оформити право власності в установленому законодавством порядку, оскільки ОСОБА_4 та його дружина, що була його спадкоємицею, померли.

Ухвалою судді від 14.09.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі і призначене підготовче засідання на 15.10.2021 року; в порядку ст. 84 ЦПК України витребувано необхідну для розгляду справи інформацію з Приазовського районного відділу ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та з Приазовської державної нотаріальної контори.

Ухвалою суду від 15.10.2020 року підготовче засідання відкладено на 09.11.2020 року, задоволено клопотання представника позивача і в порядку ст. 84 ЦПК України витребувано з Приморського районного відділу ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) необхідну для розгляду справи інформацію.

09.11.2020 року розгляд справи не відбувся через перебування судді на лікарняному. Підготовче судове засідання призначено на 04.12.2020 року.

Ухвалою суду від 04.12.2020 року підготовче засідання відкладено на 28.12.2020 року; в порядку ч. 7 ст. 81 ЦПК України витребувано необхідну для розгляду справи інформацію з Приморської державної нотаріальної контори Запорізької області.

Ухвалою суду від 28.12.2020 року за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_3 ; підготовче засідання відкладено на 20 січня 2021 року.

20 січня 2021 року підготовче засідання відкладено на 04.02.2021 року за клопотанням представника позивача.

Інших заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не прибула, її представник ОСОБА_2 надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області, не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки. Через канцелярію до суду надійшла заява, в якій відповідач в особі селищного голови Прокопенко О.М. визнає позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче засідання не прибув, 29.01.2021 року надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення.

Згідно з частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належало 9/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 15.12.1967 року, виданого головою виконавчого комітету Ради депутатів трудящих. Зазначене право власності підтверджується також доданими до позову копіями з архівної справи № 9660 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно довідки виконавчого комітету Приморської міської ради № 174 від 29.08.2019 року ОСОБА_4 буз зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 1973 року і по день смерті. На момент смерті разом з ним за вказаною адресою була зареєстрована його дружина ОСОБА_5 .

Відповідно до інформації Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 1386/21.10-134 від 26.10.2020 року, отриманої на запит суду, в ході перевірки були виявлені наступні актові записи: № 16 про смерть 30.01.2007 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складений 01.02.2007 року Приморським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та запис № 13 про смерть 14.01.2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складений 17.01.2017 року Приморським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

У відповідності до інформаційної довідки № 180004112 від 06.09.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за пошуковими параметрами: АДРЕСА_1 , будь-яка інформація відсутня.

Відповідно до інформації завідувача Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діє в порядку заміщення завідувача Приазовської державної нотаріальної контори Запорізької області Шевченко С.О. та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 11.11.2020 року, в Приазовській державній нотаріальній конторі спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 не заводилася. Спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 заведена у Приаморській державній нотаріальній конторі Запорізької області 06.06.2007 року, спадкова справа № 191.

Згідно копії матеріалів спадкової справи № 191/2007 заведеної в Приморській державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , 06 червня 2007 року до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 , яку він прийняв за заповітом, посвідченим Кузьменко В.П. приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області 26 грудня 2006 року, за реєстром № 3146.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на випадок своєї смерті заповів належний йому житловий будинок № 1/19 (один дріб дев`ятнадцять) з належними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Довідкою № 1066 від 29.08.2019 року виконавчого комітету Нововасилівської селищної ради підтверджено факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1980 року і по теперішній час постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Володіє будинком безперервно, доглядає за ним, своєчасно сплачує за комунальні послуги.

Відповідно до наданої позивачем копії сторінки з домової книги, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.08.1995 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , і до цього часу не знята з реєстрації.

Відповідно до Звіту про експертну оцінку вартості майна, складеного 25.10.2019 року приватним підприємцем ОСОБА_7 , ринкова вартість 9/20 житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 ,станом на 25.10.2019 року становить 46 298 гривень без ПДВ.

Згідно з наданими суду квитанціями за 2012, 2019 роки ОСОБА_1 сплачує комунальні платежі за адресою: АДРЕСА_1 , та саме на неї оформлений особовий рахунок.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Частиною 8 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Цивільний кодекс України набрав чинності 01 січня 2004 року, тому норма ст. 344 даного Кодексу може застосовуватися до правовідносин, які виникли після 01 січня 2001 року.

Пунктами 13, 14 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено про можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю, що випливає з положень ст.ст. 15, 16 ЦК, а також ч. 4 ст. 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 року у справі № 910/17274/17 роз`яснено, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). … добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю (пункти 43-51 постанови).

У даній справі підтверджено, що ОСОБА_1 більше 10 років відкрито, безперервно та добросовісно володіє і користується вищевказаним нерухомим майном. Такий будинок належав померлому ОСОБА_4 , і відповідно до технічної документації і правовстановлюючого документа є законним об`єктом нерухомого майна.

На даний час, будинок не має власника, оскільки ОСОБА_4 і його дружина померли, спадкоємець ОСОБА_4 ОСОБА_3 не претендує на цей об`єкт нерухомого майна, не оформлював право власності на нього і визнав позов.

Нововасилівська селищна рада також визнала позов і не претендує на будинок.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З наведеного суд приходить до висновку, що позивачем доведені підстави, передбачені статтю 344 ЦК України, та з урахуванням визнання відповідачами позову, що не суперечить закону і не порушує прав інших осіб, позов підлягає задоволенню.

Оскільки виникнення даного спору не пов`язано з діями відповідачів, суд вважає, що даний спір виник внаслідок неправильних дій позивача, яка вчасно не оформила право власності, і тому в силу ч. 9 ст. 141 ЦПК України покладає на неї судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 344 ЦК України, ст. ст. 7, 10, 244-245, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області, ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності за набувальною давністю на 9/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 04.02.2021 року

Суддя Є.В. Діденко