Справа № 946/1723/21
Провадження № 2-др/946/21/21
30 листопада 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Адамова А.С.,
за участю секретаря судового засідання Тюміної О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, -
19.11.2021 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області ухвалене рішення по цивільній справі № 946/1723/21, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 10 708 гривень 52 копійки та 1000 гривень моральної шкоди.
Частиною 1 статті 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У судовому засіданні 19.11.2021 року до судових дебатів представником позивача було надано відповідну усну заяву, передбачено ч.1 ст.246 ЦПК України.
Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.
Суд не вбачає необхідності у виклику учасників справи для вирішення питання про стягнення судових витрат через відсутність питань, які потребують додаткових пояснень чи доказів з боку сторін.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.
05.03.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , якою позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь 18 165,40 грн. майнової шкоди та 10 000,00 грн. моральної шкоди. Також, в позовній заяві позивачем зазначений попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат на сплату судового збору, проведення експертного дослідження та витрат на професійну правічну допомогу у зв`язку з розглядим справи.
19.11.2021 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області ухвалене рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1
25.11.2021 року представник позивача звернувся до суду із заявою про прийняття додаткового рішення по справі, оскільки у рішенні суду не вирішено питання щодо стягнення судових витрат на сплату судового збору в розмірі 1 816,00 грн., витрат на експертне дослідження в розмірі 1015,20 грн. та на професійну правничу допомогу у розмірі 19 500,00 грн.
Під час розгляду справи по суті, відповідач наголошував, що не може зрозуміти та не погоджується із завищеними сумами, які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача.
Так, згідно ч. ч.1-2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів справи, 31.08.2020 між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Самофаловою Оксаною Юріївною укладено Договір про надання професійної правничої допомоги б/н та додаткову угоду №1 від 31.08.2020 року до цього Договору, предметом яких сторони визначили, що Адвокат Самофалова О.Ю. бере на себе зобов`язання за відповідну плату надавати Клієнту (в даному випадку позивачу) правничу допомогу, в обсязі та на умовах, передбачених Договором, по відшкодуванню шкоди спричинену Клієнту внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.06.2020 року.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
У п.п.113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07.11.2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі №922/445/19 від 03.10.2019 року, постанові від 21.01.2021 року у справі №280/2635/20, постанові Київського апеляційного суду від 01.03.2021 року у справі №761/1673/20.
Так, станом на дату ухвалення Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області рішення у даній справі, Позивач здійснив додаткові витрати на правничу допомогу адвоката, що не могли бути передбачені на час подання Позовної заяви, тому не відповідають заявленій сумі попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат. Збільшення витрат на правничу допомогу адвоката пов`язане з часом розгляду справи Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області і кількістю судових засідань у справі.
31.08.2020 року між Позивачем і адвокатом Самофаловою О.Ю. було укладено Договір про надання правової допомоги та додаткову угоду №1 від 31.08.2020 року до цього Договору.
Згідно пункту 1.1. Договору, Адвокат зобов`язується надати Клієнту правову допомогу, а клієнт зобов`язується її оплатити у цивільній справі про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а Клієнт зобов`язується її оплатити.
Пунктом 5.1. Договору, визначено, розмір винагороди за надання правової допомоги, що виплачується Клієнтом Адвокату та порядок її сплати, визначається в окремо укладених між Сторонами додаткових угодах.
Відповідно до пункту 1 додаткової угоди №1 від 31.08.2020 року до Договору, Сторони дійшли згоди, що Адвокат надає правову допомогу Клієнту щодо відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої Клієнту внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 23.06.2020 року.
Згідно пунктів 2, 3 додаткової угоди №1 від 31.08.2020 року до Договору, розмір винагороди, яка виплачується Клієнтом Адвокату за правову допомогу, визначену пунктом 1 Додаткової угоди №1 обчислюється у фіксованому розмірі з урахуванням виконаних Адвокатом робіт (наданих послуг). Сторони погодили орієнтовний перелік та розмір винагороди за роботи (послуги), що можуть бути виконані (надані) Адвокатом при наданні Клієнту правової допомоги, визначеної пунктом 1 Додаткової угоди №1.
Пунктом 5 додаткової угоди №1 від 31.08.2020 року до Договору, передбачено, що факт надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 31 серпня 2020 року підтверджується відповідними актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), які готуються відповідно до обсягу виконаних (наданих) Адвокатом робіт (послуг) та підписуються Клієнтом.
Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних професійної правничої допомоги, які викладені в клопотанні від 25.11.2021 адвокатом Самофаловою О.Ю. було надано наступні послуги: 1. Консультація з урахуванням актуальної судової практики - 1000,00 грн.; 2. Складання 3 (трьох) адвокатських запитів - 1500,00 грн.; 3.Складання позовної заяви (майнового та немайнового характеру) - 3500,00 грн.; 4. Складання заяви з процесуальних питань (клопотання про витребування доказів судом) - 1500,00 грн.; 5. Участь у суді першої інстанції 21.04.2021 року - 1 500,00 грн.; 6. Участь у суді першої інстанції 20.05.2021 року - 1 500,00 грн.; 7. Участь у суді першої інстанції 09.06.2021 року - 1500,00 грн.; 8. Участь у суді першої інстанції 30.06.2021 року - 1 500,00 грн.; 9. Участь у суді першої інстанції 08.09.2021 року - 1500,00 грн; 10. Участь у суді першої інстанції 29.09.2021 року - 1500,00грн.; 11. Участь у суді першої інстанції 27.10.2021 року - 1500,00грн.; 12. Участь у суді першої інстанції 19.11.2021 року - 1500,00грн. На підтвердження зазначених виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом Самофаловою О.Ю., було складено та підписано Позивачем: 1. акт №1 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 03.02.2021 року; 2. акт №2 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 04.03.2021 року; 3. акт №3 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 05.03.2021 року; 4. акт №4 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 23.04.2021 року; 5. акт №5 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 24.05.2021 року; 6. акт №6 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 30.06.2021 року; 7. акт №7 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 25.10.2021 року; 8. акт №8 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 20.11.2021 року.
Крім того, станом на теперішній час Позивач сплатив адвокату Самофаловій О.Ю. всі зазначені виконані роботи (надані послуги) в повному обсязі, що підтверджується: 1. квитанцією №31 від 25.02.2021 року; 2. квитанцією №125 від 17.04.2021 року; 3. квитанцією №126 від 17.04.2021 року; 4. квитанцією №133 від 29.05.2021 року; 5. квитанцією №134 від 29.05.2021 року; 6. квитанцією №39 від 30.07.2021 року; 7. квитанцією №13 від 22.11.2021 року; 8. квитанцією №14 від 22.11.2021 року.
При цьому, суд звертає увагу на те, що 21.04.2021 року та 20.05.2021 року судові засідання по вказаній справі в режимі відеоконференції не відбулися в зв`язку з зайнятістю зали судового засідання в Солом`янському районному суді м. Києва, отже адвокат не приймав участі у судових засіданнях у ці дати, отже стягнення з відповідача плати за участь у судових засіданнях у розмірі 3 000 грн. (1500грн. + 1500грн.) є безпідставними. Оскільки фактично представник позивача приймала участь у судових засіданнях у суді першої інстанції: 09.06.2021 року, 30.06.2021 року, 08.09.2021 року 29.09.2021 року, 27.10.2021 року, 19.11.2021 року та надала наступні послуги: Консультацію з урахуванням актуальної судової практики , вартістю 1 000,00 грн; Склала 3 (три) адвокатських запитів, вартістю - 1 500,00 грн.; Склала позовну заяву (майнового та немайнового характеру), вартістю 3 500,00 грн; Склала заяви з процесуальних питань (клопотання про витребування доказів судом), вартістю 1 500,00 грн, що підтверджується квитанціями та актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), загальною вартістю 16 500,00 грн.
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Враховуючи, що стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на сплату судового збору, експертне дослідження та професійну правничу допомогу не ухвалено рішення, суд вважає за необхідне ухвалите додаткове рішення у справі.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 260, 270 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення судових витрат задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 755,50 (сімсот п`ятдесят п`ять гривень) 50 копійок судового збору, 422,30 (чотириста двадцять дві гривні) 30 копійок витрат на експертне дослідження, 6 864,00 (шість тисяч вісімсот шістдесят чотири) гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: А.С.Адамов