КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 369/8421/21

номер провадження №22-ц/824/13207/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Нежури В.А.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: представник позивача Кубрак О.О. ,

представник третьої особи Хомік О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2021 року про відмову у забезпеченні позову /суддя Дубас Т.В./

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Кубрак О.О. звернувся до Києво-Святошинський районний суд Київської області з позовом до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, вкладених в будівництво паркану, в організаційні і трудові витрати й поліпшення будинку та прибудинкової території.

Разом із позовною заявою представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Кубрак О.О. подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок та земельну ділянку під ним, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 16533997), та встановити заборону проведення будь-яких ремонтних робіт в ньому, та прибудинковій території, чи інших дій, що можуть вплинути на зовнішній вигляд та вартість нерухомого майна до набрання судовим рішенням по справі законної сили та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного нерухомого майна.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2021 року відмовлено у забезпеченні позову./а.с. 55-59/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_2 - Кубрак О.О. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу скасувати, задовольнивши вимоги заяви.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що позивач не має доступу до будинку відповідача, а тому, він не може надати ані експертний висновок про вартість майна, ані звіт про оцінку майна. В позові позивач відмітив, що ним буде заявлено відповідне клопотання про призначення експертизи на підтвердження заявлених ним вимог. В обґрунтування заявленої суми до стягнення позивачем надано договори на закупку та монтаж металевих виробів (ковки), фотокартки будинку та прибудинкової території, а також заявлено клопотання про допит свідків. Орієнтовна вартість житлових будинків в с. Хотів, Київська обл., Києво-Святошинського району становить приблизно від 4 000 000 - 8 000 000 гривень згідно відомостей із сайту оголошень. Наголошував, що в капітальний ремонт, будівництво паркану та бруківки позивач вклав усі гроші, які заробив за все своє життя, а також гроші, які бралися в кредит та в борг. Водночас, відповідач до будинку позивача не впускає, заявляє, що нічого компенсувати не буде, та взагалі переоформить будинок, щоб нічого було стягнути. Вказував, що відповідач має можливість в будь-який момент відчужити своє нерухоме майно, що значно ускладнить в подальшому реалізацію судового рішення про задоволення позову, зважаючи на суму грошових коштів, заявлених до стягнення, а також зважаючи на необхідність проведення і призначення експертизи.

Отже, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у даній справі, оскільки відповідачем можуть бути вчинені дії спрямовані на відчуження спірного майна, або вчинення якихось інших дій, які зможуть вплинути на цілісність об`єкта, що негативно відобразиться на судовій експертизі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Відмовляючи у задоволенні вимог заяви, суд першої інстанції вірно керувався нормами п.п. 3, 4, 7 ч.1 ст. 151 ЦПК України про те, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до пунктів 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» позови майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 4 000 000 грн.

У заяві про забезпечення позову представник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок та земельну ділянку під ним, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 16533997), та встановити заборону проведення будь-яких ремонтних робіт в ньому, та прибудинковій території, чи інших дій, що можуть вплинути на зовнішній вигляд та вартість нерухомого майна до набрання судовим рішенням по справі законної сили та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного нерухомого майна.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що вимога про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки представник позивача не надав жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на те, що сума грошових коштів у розмірі 4 000 000 грн., є співмірною з ціною позову.

Крім того, представником належним чином не обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, суд першої інстанції вірно вважав, що представником позивача не надано достатніх відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи призведе до порушення прав позивача.

Доводи апеляційної скарги, повністю дублюють обставини, викладені у позові.

Щодо доводів про призначення у подальшому експертизи та відсутності можливості оцінки та доступу до майна, апеляційний суд вказує, що заява про забезпечення позову в даному випадку, до визначення з предметом позову, є передчасною, оскільки повинна забезпечувати реалізацію у подальшому рішення суду про стягнення конкретно визначеної суми грошових коштів.

Звертаючись з позовом і з заявою про його забезпечення, позивач, з урахуванням наявних у нього доказів повинен був визначитись з сумою стягнення, яку може уточнити у ході розгляду справи, водночас, просить накласти арешт на конкретне визначене майно - будинок і земельну ділянку, що є передчасним, оскільки неможливо встановити співмірності вимог та об`єкту забезпечення позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2021 року про відмову у забезпеченні позову - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2021 року про відмову у забезпеченні позову - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: