01.10.2021 Справа № 756/8434/16-ц
Ун.№756/8434/16-ц
Пр.№ 4-с/756/141/21
У Х В А Л А

01 жовтня 2021 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову про стягнення виконавчого збору Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В С Т А Н О В И В:

Скаржниця звернулася до суду зі скаргою про скасування постанови заступника начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Манасерян Айкуі Арамівни про відкриття виконавчого провадження ВП № 62542362 від 13.07.2020 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 4377,50 доларів США, 199,95 грн.

Вивчивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Скарга мотивована тим, що 13.07.2020 державний виконавець прийняв постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 4377,50 доларів США, 199,95 грн., що підлягає примусовому виконанню.

Посилаючись на те, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва № 756/8434/16-ц від 12.02.2021 зобов`язання боржника вважається відсутнім повністю у зв`язку з добровільним його виконанням, та визнано виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню № 756/8434/16-ц про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 24.09.2007в розмірі 43 774,97 доларів США та пені за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 19 199, 50 грн., а також судового збору по 8 320,50 грн. з кожного, просить визнати зазначену вище постанову державного виконавця неправомірною.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання «судом, встановленим «законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Частиною 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на вищезазначене, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у за даною скаргою.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 186 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову про стягнення виконавчого збору Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Суддя: А.М.Майбоженко