П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року місто Київ

Справа № 761/15895/21

Провадження № 22-ц/824/11891/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

учасники справи: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю

«Скайфорт»

відповідач ОСОБА_1 ,

Міністерство юстиції України,

третя особа Державний реєстратор - приватний нотаріус

Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайфорт», подану адвокатом Бут Олексієм Володимировичем, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Фролової І.В. 11 травня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайфорт» до ОСОБА_1 , Міністерства юстиції України, третя особа: Державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання незаконним наказу Міністерства юстиції України, скасування рішень державного реєстратора та відновлення становища яке існувало до порушення з одночасним визнанням речових прав,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Шевченкіського районного суду м. Києва від 11 травня 2021 року позовну заяву ТОВ «Скайфорт» до ОСОБА_1 , Міністерства юстиції України, третя особа: Державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання незаконним наказу Міністерства юстиції України, скасування рішень державного реєстратора та відновлення становища яке існувало до порушення з одночасним визнанням речових прав, повернуто позивачу.

Не погоджуючись з такою ухвалою, представник ТОВ «Скайфорт» - адвокат Бут О.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що позивачем у поданому до суду першої інстанції позові були зазначені обставини стосовно яких ним визначено предметну юрисдикцію в порядку цивільного судочинства, оскільки він вбачає порушення своїх прав у наслідках, спричинених наказом Міністерства Юстиції України та який він вважає неправомірним і його наслідки призвели до припинення цивільного права на майно, тобто права власності на ряд об`єктів нерухомості вказаних у позові, а визнання незаконним та протиправним такого наказу є способом захисту його цивільних прав та інтересів.

В даному випадку виникнення спірних правовідносин зумовлено незгодою позивача з наказом Мін`юсту України від 10.07.2020 № 2378/5, яким, зокрема, скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, якими скасовано право приватної власності на ряд об`єктів нерухомого майна зареєстровано за ТОВ «Скайфорт».

З огляду на викладене позовні вимоги в цій справі є похідними при вирішенні судом питання щодо правомірності набуття позивачем права власності на спірне майно і можуть впливати на майнові права та інтереси учасників справи, а отже, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, такий спір не є публічно - правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Тобто предметом спору у цій справі є визнання права власності на нерухоме майно, оскільки зазначені позовні вимоги призводять до вирішення питання про право власності на це нерухоме майно.

Відтак, правовідносини, що склалися між сторонами, є цивільно-правовими та не можуть бути предметом спору в адміністративному процесі, оскільки в цьому випадку є спір про право цивільне.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення а ухвалу без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість постановленої ухвали.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Міністерства юстиції України - Юрченко Ю.В. зазначає, що погоджується з висновком суду першої інстанції, про те що предметом даного спору є оскарження рішення суб`єкта власних повноважень, а відтак справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без мін

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою суду в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що у квітні 2021 року позивач ТОВ «Скайфорт» звернулося до Шевченківського районного суду з позовом до ОСОБА_1 , Міністерства юстиції України, третя особа: Державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання незаконним наказу Міністерства юстиції України, скасування рішень державного реєстратора та відновлення становища яке існувало до порушення з одночасним визнанням речових прав.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2021 року позовну заяву ТОВ «Скайфорт» до ОСОБА_1 , Міністерства юстиції України, третя особа: Державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання незаконним наказу Міністерства юстиції України, скасування рішень державного реєстратора та відновлення становища яке існувало до порушення з одночасним визнанням речових прав, повернуто позивачу.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що предметом оскарження за цим позовом є наказ Міністерства юстиції України від 10 липня 2020 року № 2378/5.

Рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ - ОСОБА_2, що оскаржуються - прийнятті на підставі та на виконання наказу Міністерства юстиції України від 10 липня 2020 року № 2378/5, тобто є наслідком, на думку позивача, протиправності акту.

Вимога, щодо визнання за позивачем право власності на об`єкти нерухомості, яке було скасовано рішеннями державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ - ОСОБА_2, - також обумовлено прийняттям наказу Міністерства юстиції України від 10 липня 2020 року № 2378/5.

Отже, основною позовною вимогою немайнового характеру за цим позовом є визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 10 липня 2020 року № 2378/5.

Вимоги щодо скасування рішень державного реєстратора та визнання за позивачем право власності на об`єкти нерухомості, яке було скасовано рішеннями державного реєстратора - є похідними від основної вимоги та як такі що скасовують юридичні негативні наслідки акту, а саме наказу Міністерства юстиції України від 10 липня 2020 року № 2378.

Позивачем об`єднано в одне провадження кілька вимог: вимогу скасувати рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ - ОСОБА_2, які були прийнятті на підставі та на виконання наказу Міністерства юстиції України від 10 липня 2020 року № 2378/5, в вимогу - відновити становище яке існувало до порушення з одночасним визнанням прав власності за ТОВ «Скайфорт» ( ) на об`єкти нерухомого майна, та вимогу про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 10 липня 2020 року № 2378/5.

При цьому, оскільки позивач подав позов щодо визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 10 липня 2020 року № 2378/5, така вимога підвідомча адміністративному суду.

На думку суду першої інстанції, позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, оскільки об`єднано вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства, а тому дійшов висновку, що позовна заява, у відповідності до положень п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, підлягає поверненню позивачу.

Проте колегія суддів не може погодить з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Звертаючись до Шевченківського районного суду м. Києва позивач просив суд про визнання незаконним наказу Міністерства юстиції України, скасування рішень державного реєстратора та відновлення становища яке існувало до порушення з одночасним визнанням речових прав.

Позовну заяву обґрунтовував тим, що при розгляді скарги за № Г-1405 від 08 травня 2020 року Міністерством юстиції було порушено правові норми якими регламентована процедура розгляду скарг, норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Порядку про розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції», що в свою чергу призвело до видання Наказу № 2378/5 від 10 липня 2020 року (далі по тексту - Наказ).

Вже на виконання пункту 2 Наказ № 2378/5, до реєстру Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено записи щодо скасування визначених рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме:

- на підставі рішення індексний номер: 53096495 від 13.07.2020 (ОСОБА_2- Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ) припинено право власності за ТОВ «Скайфорт» зареєстрованого 25.02.2020 приватним нотаріусом КМНО ІІІвецом Р. О. індексний номер рішення: 51372501 від 27.02.20 р. на квартиру що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . На підставі рішення індексний номер 53096571 від 13.07.2020 розділ про об`єкт реєстраційний номер нерухомого майна 000 - закрито ;

- на підставі рішення індексний номер: 53096083 від 13.07.2020 ( ОСОБА_2 - Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ) припинено право власності за ТОВ «Скайфорт» зареєстрованого 25.02.2020 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3 індексний номер рішення: 51372593 від 27.02.20 р. на квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі рішення індексний номер 53096183 від 13.07.2020 розділ про об`єкт реєстраційний номер нерухомого майна 000 - закрито ;

- на підставі рішення індексний номер: 53094884 від 13.07.2020 ( ОСОБА_2 - Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ) припинено право власності за ТОВ «Скайфорт» зареєстрованого 25.02.2020 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3 індексний номер рішення: 51372759 від 27.02.20 р. на квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . На підставі рішення індексний номер 53095134 від 13.07.2020 розділ про об`єкт реєстраційний номер нерухомого майна 000 - закрито;

- на підставі рішення індексний номер: 53098792 від 13.07.2020 ( ОСОБА_2 - Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ) припинено право власності за ТОВ «Скайфорт» зареєстрованого 21.02.2020 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3 індексний номер рішення: 51331845 від 26.02.20 р. на квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . На підставі рішення індексний номер 53098851 від 13.07.2020 розділ про об`єкт реєстраційний номер нерухомого майна 000 - закрито;

- на підставі рішення індексний номер: 53098595 від 13.07.2020 ( ОСОБА_2 - Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ) припинено право власності за ТОВ «Скайфорт» зареєстрованого 21.02.2020 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3 індексний номер рішення: 51348265 від 26.02.20 р. на квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . На підставі рішення індексний номер 53098671 від 13.07.2020 розділ про об`єкт реєстраційний номер нерухомого майна 000- закрито;

- на підставі рішення індексний номер: 53098419 від 13.07.2020 ( ОСОБА_2 - Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ) припинено право власності за ТОВ «Скайфорт» зареєстрованого 21.02.2020 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3 індексний номер рішення: 51348221 від 26.02.20 р. на квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 . На підставі рішення індексний номер 53098464 від 13.07.2020 розділ про об`єкт реєстраційний номер нерухомого майна 000 - закрито.

- на підставі рішення індексний номер: 53098202 від 13.07.2020 ( ОСОБА_2 - Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ) припинено право власності за ТОВ «Скайфорт» зареєстрованого 21.02.2020 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3 індексний номер рішення: 51348349 від 26.02.2020 р. на квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 . На підставі рішення індексний номер 53098242 від 13.07.2020 розділ про об`єкт реєстраційний номер нерухомого майна 000 - закрито;

- на підставі рішення індексний номер: 53097819 від 13.07.2020 ( ОСОБА_2 - Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ) припинено право власності за ТОВ «Скайфорт» зареєстрованого 21.02.2020 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3 індексний номер рішення: 51348362 від 26.02.2020 р. на квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 . На підставі рішення індексний номер 53098019 від 13.07.2020 розділ про об`єкт реєстраційний номер нерухомого майна 000 - закрито;

- на підставі рішення індексний номер: 53095506 від 13.07.2020 (ОСОБА_2,- Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ) припинено право власності за ТОВ «Скайфорт» зареєстрованого 24.02.2020 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3 індексний номер рішення: 51348437 від 27.02.2020 р. на квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 . На підставі рішення індексний номер 53095677 від 13.07.2020 розділ про об`єкт реєстраційний номер нерухомого майна 000 - закрито;

- на підставі рішення індексний номер: 53094205 від 13.07.2020 (ОСОБА_2,- Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ) припинено право власності за ТОВ «Скайфорт» зареєстрованого 24.02.2020 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3 індексний номер рішення: 51348486 від 27.02.2020 р. на квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 . На підставі рішення індексний номер 53094276 від 13.07.2020 розділ про об`єкт реєстраційний номер нерухомого майна 000 - закрито;

- на підставі рішення індексний номер: 53093853 від 13.07.2020 ( ОСОБА_2 - Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ) припинено право власності за ТОВ «Скайфорт» зареєстрованого 25.02.2020 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3 індексний номер рішення: 51372724 від 27.02.2020 р. на квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_11 . На підставі рішення індексний номер 53093954 від 13.07.2020 розділ про об`єкт реєстраційний номер нерухомого майна 000 - закрито;

- на підставі рішення індексний номер: 53096776 від 13.07.2020 ( ОСОБА_2 - Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ) припинено право власності за ТОВ «Скайфорт» зареєстрованого 24.02.2020 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3 індексний номер рішення: 51361787 від 27.02.2020 р. на квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_12 . На підставі рішення індексний номер 53096870 від 13.07.2020 розділ про об`єкт реєстраційний номер нерухомого майна 000 - закрито;

- на підставі рішення індексний номер: 53092344 від 13.07.2020 (ОСОБА_2,- Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ) припинено право власності за ТОВ «Скайфорт» зареєстрованого 24.02.2020 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3 індексний номер рішення: 51350935 від 27.02.2020 р. на машино-місце що знаходиться за адресою: АДРЕСА_13 . На підставі рішення індексний номер 53092464 від 13.07.2020 розділ про об`єкт реєстраційний номер нерухомого майна 000 - закрито;

- на підставі рішення індексний номер: 53091822 від 13.07.2020 ( ОСОБА_2 - Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ) припинено право власності за ТОВ «Скайфорт» зареєстрованого 24.02.2020 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_3 індексний номер рішення: 51351301 від 27.02.2020 р. на машино-місце що знаходиться за адресою: АДРЕСА_14 . На підставі рішення індексний номер 53091920 від 13.07.2020 розділ про об`єкт реєстраційний номер нерухомого майна 000 - закрито.

Рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ - ОСОБА_2, що оскаржуються - прийнятті на підставі та на виконання наказу Міністерства юстиції України від 10 липня 2020 року № 2378/5, тобто є наслідком, на думку позивача, протиправності акту.

Вимога, щодо визнання за позивачем право власності на об`єкти нерухомості, яке було скасовано рішеннями державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ - ОСОБА_2, - також обумовлено прийняттям наказу Міністерства юстиції України від 10 липня 2020 року № 2378/5.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Скайфорт» - адвокат Бут О.В. зазначає, що

позивачем у поданому до суду першої інстанції позові були зазначені обставини стосовно яких ним визначено предметну юрисдикцію в порядку цивільного судочинства, оскільки він вбачає порушення своїх прав у наслідках, спричинених наказом Міністерства Юстиції України та який він вважає неправомірним і його наслідки призвели до припинення цивільного права на майно, тобто права власності на ряд об`єктів нерухомості вказаних у позові, а визнання незаконним та протиправним такого наказу є способом захисту його цивільних прав та інтересів.

Такі доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Вимогами в цій справі є визнання протиправним і скасування наказу Міністерства юстиції України про скасування рішень Державного реєстратора про реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна у зв`язку з порушенням права позивача на ці об`єкти іншою особою, за якою було зареєстровано таке право.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із статтею 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (частина перша статті 4 КАС України).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, наведеними у статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, органа місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Водночас помилковим є застосування статті 19 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на всі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних, господарських чи цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або за забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта (інших суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно (право на спірні об`єкти нерухомого майна), не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про скасування державної реєстрації ухвалене за скаргою іншої особи, а не позивача.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна за позивачем є захистом прав третіх осіб на ці об`єкти від їх порушення іншою особою, за якою було зареєстровано право щодо того ж самого нерухомого майна.

Позивач фактично обґрунтував позовні вимоги наявністю в нього права власності на об`єкти нерухомого майна та відсутністю такого права у ОСОБА_1 , як наслідок, відсутністю в останньої правомірного інтересу щодо скасування права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за нею.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував того, що цей спір є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, а саме є спором позивача та ОСОБА_1 щодо права на спірні об`єкти нерухомого майна, яке підлягає державній реєстрації.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що спір про скасування наказу Міністерства юстиції України, яким скасовано рішення Державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою було зареєстровано аналогічне право щодо тих же земельних ділянок.

Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про скасування наказу Міністерства юстиції України безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо права власності на об`єкти нерухомого майна з ОСОБА_1 , яка заперечує законність дій державного реєстратора з реєстрації за ТОВ «Скайфорт» права власності на об`єкти нерухомого майна. Такий спір має приватноправовий характер. З огляду на суб`єктний склад сторін спору його слід вирішувати за правилами цивільного судочинства.

Подібного висновку за схожих відносин дійшла Велика палата Верховного Суду у справі № 1840/3241/18 від 12 лютого 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2021 року неможливо визнати законною та обґрунтованою, тому оскаржувана апеляційна скарга ТОВ «Скайфорт» підлягає задоволенню, а ухвала суду підлягає скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 369, 374, 379, 381-382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайфорт», подану адвокатом Бут Олексієм Володимировичем - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2021 року - скасувати, із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна