Справа № 495/1435/20
№ провадження 2-зз/495/57/21
УХВАЛА

Про відмову в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову

"01" грудня 2021 р. м. Білгород - Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа № 495/1435/20,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському Одеської області заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору недійсним, витребування майна з незаконного володіння та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Білгород Дністровського міського суду Одеської області від 10.03.2020 року, заяву представника позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_2 , про визнання договору недійсним, витребування майна з незаконного володіння та визнання права власності задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3 , до ухвалення рішення по справі.

16.11.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів позову, вказуючи, що наразі він є власником квартири АДРЕСА_3 , на підставі Свідоцтва про право власності, виданого державним нотаріусом Садановим О.В. 06.08.2021 на підтвердження придбання ним майна на електронному торгівельному майданчику ДП «Сетам».

Заявник вказує, що нещодавно йому стало відомо, що на належну йому квартиру накладений арешт ухвалою суду про забезпечення позову від 10.03.2020 року.

Звертає увагу, що вищевказані обставини та наявний арешт порушує його законні права та інтереси як власника вищеназваного нерухомого майна.

ОСОБА_1 не є стороною по справі та немає будь-якого відношення до цивільної справи № 495/1435/20.

Таким чином, просить суд: скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.03.2020 року по справі № 495/1435/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору недійсним, витребування майна з незаконного володіння та визнання права власності шляхом скасування арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_3 .

Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи у відсутність, в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову відмовити у повному обсязі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи сповіщалися належним чином, однак причини не явки суду не сповістили.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків.

Матеріалами справи, встановлено, що дійсно ухвалою Білгород Дністровського міського суду Одеської області від 10 березня 2020 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3 , до ухвалення рішення по справі.

Відповідно до ч.1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Як вбачається із поданого ОСОБА_2 позову, предметом спору є визнання права власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Належна на підставі договору купівлі продажу квартири, серія та номер 2734, виданого 25.11.2019 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Рязанцевою О.Ю. відповідачу ОСОБА_4 квартира АДРЕСА_3 була предметом іпотеки.

Згідно приєднаних до заяви ОСОБА_1 доказів вбачається, що спірна квартира була відчужена на електронних торгах ПП «Сетам», переможцем яких визначено ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом № 546643 проведення електронних торгів.

Згідно Свідоцтва від 06.08.2021 року, виданого державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Садановим О.В. посвідчено, що ОСОБА_1 належить на праві власності майно, що складається з квартири АДРЕСА_3 , що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 269464281 від 06.08.2021 року.

19.11.2021 року до суду надійшла заява позивача про зміну предмета позову /в порядку ст. 49 ЦПК України/, у якій в якості відповідача залучено ОСОБА_1 , а також додано вимоги, висуванні до даного відповідача, що стосуються його прав та обов`язків, зокрема про витребування з володіння ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_3 .

При цьому, позивач звернув увагу, що ОСОБА_1 набув право власності на спірну квартиру АДРЕСА_3 всупереч чинного арешту, що діяв підставі ухвали суду від 10.03.2020 року.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Так, судом виходячи із фактичних матеріалів підтверджено, що спірна квартира, на права якої висуваються вимоги позивача неодноразово відчужувалась з листопада 2019 року, та у цьому ланцюгу подій змінювала власників.

Поміж з цим, накладений ухвалою Білгород Дністровського міського суду Одеської області від 10.03.2020 року арешт на неї має запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, сприятиме гарантуванню виконання рішення суду в разі прийняття його на користь позивача.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Між тим, спірне майно було реалізовано шляхом проведення електронних торгів всупереч наявному арешту, що є неправомірним та включає в себе потенційну загрозу, що у випадку скасування відповідного заходу забезпечення позову, тим більше власник буде повноважний розпорядитись нею на власний розум та у спосіб, що може привести до утруднення виконання майбутнього імовірного позитивного рішення суду.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, прийнявши до уваги співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позивачами вимогами, виходячи з приєднаних до матеріалів справи доказів про набуття у власність квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 , та виходячи з неможливості порушення прав та інтересів жодного з учасників процесу, суд вважає за необхідне відмовити в скасуванні заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 10.03.2020 року у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_3 , а отже заява ОСОБА_1 є необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158, 258, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору недійсним, витребування майна з незаконного володіння та визнання права власності - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складний 01 грудня 2021 року.

Суддя