РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Слюсарчук Н.Ф.

з участю секретаря с/з Трикиши Ю. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2020 року позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 09 вересня 2011 року з відповідачем зареєстрували шлюб, однак сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб існує формально позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просила розірвати шлюб. У шлюбі у сторін народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою. Оскільки обов`язки щодо виховання та утримання дітей лежить на позивачу, а відповідач не бере жодної участі у вихованні дитини, не перераховує кошти, які необхідні для її утримання та матеріальної допомоги не надає, позивач просила стягнути з останнього аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 2000 грн., щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач не з`явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, в якій позовні вимоги уточнила, просила стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, уточненні позовні вимоги підтримала та просила її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав частково та просив стягувати аліменти в твердій грошовій сумі 1500 грн., щомісячно.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст. 211 ЦПК України.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 09 вересня 2011 року відділом ДРАЦСу Житомирського міського управління юстиції між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1631. (а.с. 5)

У шлюбі у сторін народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11).

Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач вказує, що почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим.

Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Судом встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Домовленість між батьками щодо матеріального утримання дитини відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання дитини, виходячи з вікових потреб дитини в матеріальному забезпеченні на загально необхідні речі та пов`язані з особливостями розвитку дитини, її стану здоров`я, враховуючи можливості матері та батька дитини надавати матеріальну допомогу, суд приходить до висновку про доцільність визначення розміру аліментів, що мають сплачуватися відповідачем на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.12.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 105, 110, 111, 112, 114, 180 - 184, 190 СК України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований відділом ДРАЦСу Житомирського міського управління юстиціївід 09.09.2011 року, актовий запис №1631.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Житомир, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.12.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 грн. 80 коп., що зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Суддя Н. Ф. Слюсарчук