328/3167/21
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

02 грудня 2021 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 про оголошення фізичної особи померлою, -

встановила:

01 грудня 2021 року до суду через систему «Електронний суд» від ОСОБА_2 надійшла заява в інтересах ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, в якій просить суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим. Викликати в судове засідання свідків: ОСОБА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання про прийняття заяв про оголошення фізичної особи померлою, необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 175 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 306 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Дослідивши заяву з додатками, суддя вважає що заяву, згідно з ч.1 ст. 185 ЦПК України, належить залишити без руху, виходячи з наступного.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.

Підставою оголошення фізичної особи померлою є презумпція її смерті.

Статтею 306 ЦПК України передбачено, що, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті (частина перша статті 47 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України, у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що суддя при проведенні підготовчих дій зобовязаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи та підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог. Відповідно до загальних правил окремого провадження сторонами в окремому провадженні є заявник та заінтересована особа. Заінтересовані особи в справах про оголошення фізичної особи померлою залучаються залежно від мети, для якої заявникові необхідно оголосити фізичну особу померлою.

У вищевказаній заяві взагалі не вказано заінтересовану особу.

У поданій заяві, заявником не визначено належним чином коло осіб, на права та інтереси яких може вплинути ухвалене рішення із чітким визначенням їх процесуального статусу як заінтересованих осіб, зокрема: органу державної реєстрації актів цивільного стану, який є реєстратором рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи померлою, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Так, у заяві, в порушення вимог ст. 306 ЦПК України, не зазначено обставини, що вказують безпосередньо на наявність підстав вважати фізичну особу померлою.

Визнання особи померлою є крайньою мірою та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи. Обов`язок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просить оголосити померлою, у місці її постійного проживання протягом трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявника.

Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі № 638/18251/16-ц.

Зі змісту заяви вбачається, що оголошення ОСОБА_3 померлим заявнику необхідно для оформлення спадкового майна, а саме: земельної ділянки.

У вищевказаній заяві взагалі не вказано заінтересовану особу.

Крім того, в заяві зазначено, що оголошення сина померлим їй необхідно для того, щоб оформити спадщину після смерті його матері ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкова справа після її смерті заведена, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. ОСОБА_8 являється спадкоємцем. До складу спадкового майна входить земельна ділянка.

До заяви такого витягу не додано, в додатках до заяви не зазначено.

Що це за особи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і яке відношення мають до заяви ОСОБА_1 про оголошення померлим її батька ОСОБА_3 не зрозуміло.

Також, в заяві зазначено, що згідно до вимог ст. 82 ч.4 ЦПК України факт зникнення особи 5 років тому встановлені рішенням суду, отже не доказуються при розгляді іншої справи.

Про яке рішення йде мова не зрозуміло, копію такого рішення до заяви не додано в додатках до заяви не зазначено.

Особливістю розгляду справ про оголошення особи померлою є те, що суд за наявності достатніх доказів робить юридичне припущення про смерть особи.

Водночас, відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження таких обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Оскільки заявник просить оголосити фізичну особу померлою, то вона мала містити, у тому числі, обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Заява ОСОБА_1 вищевказаних обставин не містить.

Заява ґрунтується лише на тому, що представник заявника зазначає, що у 2013 році батько виїхав до АРК Крим. З 01 лютого 2014 року з ним втратився зв`язок. З цього часу він не з`являється в місті постійного проживання. З друзями та родичами не спілкується.

Системний аналіз частини першої статті 306 ЦПК України дозволяє дійти висновку про те, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не є підставою для оголошення цієї особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).

При розгляді справ цієї категорії судам необхідно з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі N 226/3053/18 (провадження N 61-11048св19).

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі N 461/424/15-ц (провадження N 61-35636св18).

Сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання, реєстрації не є підставою для оголошення цієї особи померлою, такий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 07 липня 2021 року, у справі N 390/1443/19-ц (провадження N 61-6659св21).

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч.1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Оскільки заявник просить оголосити фізичну особу померлою, то вона мала містити, у тому числі, обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Заява ОСОБА_1 вищевказаних обставин не містить.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.

Вказані судом недоліки перешкоджають прийняттю заяви до судового розгляду, у зв`язку з чим її слід залишити без руху і надати заявнику строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 306, 258-261 ЦПК України, суддя,-

постановила:

Заяву ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 про оголошення фізичної особи померлою, - залишити без руху.

Надати заявнику строк п`ять днів, з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

Роз`яснити заявнику, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: