01.12.2021 227/3813/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля за правилами загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Добропільської міської ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

у вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Добропільської міської ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після якої залишилася спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, після смерті матері, позивачка не могла знайти документи на підтвердження родинного зв`язку з померлою. А у Добропільському відділі ДРАЦС їй було усно відмовлено в наданні будь-яких відомостей щодо ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 не має доказів, що вона є її родичем, та не могла точно вказати де і коли саме був зареєстрований шлюб між її батьками. При цьому їй ніхто не роз`яснив, що можна було звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин. Свідоцтво про смерть ОСОБА_2 було складено лише 03 вересня 2021 року (актовий запис № 588), та отримане позивачем у той же день. Тобто після закінчення шестимісячного терміну з дня смерті її матері. Тому вона не змогла своєчасно оформити спадщину. У вересня 2021 року вона почала робити ремонт у квартирі матері та випадково знайшла папку з документами, серед яких, крім іншого, було й свідоцтво про розлучення її батьків, в якому вказано, що її мати після розлучення взяла дошлюбне прізвище ОСОБА_2 , та свідоцтво про народження померлої ОСОБА_2 . За життя мати позивачки не розповідала, де зберігає документи, тому ОСОБА_1 , не знайшовши їх, вважала, що вони були втрачені її матір`ю, а її намагання відновити документи чи віднайти не дали ніякого результату. Після смерті матері позивачка є єдиною спадкоємицею. У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась з пакетом документів до нотаріуса, проте 15 вересня 2021 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та рекомендацією звернутись до суду для його продовження.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 та її адвокат Карамян Е.Ф. у судове засідання не з`явились, від останніх в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовну заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.

Представник відповідача, Добропільської міської ради, у судове засідання не з`явилась, проте звернулась до суду із заявою про розгляд справи у відсутність представника міської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач ОСОБА_1 зазначила, що спадкодавець ОСОБА_2 є її матір`ю.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження на ім`я ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 , виданого 07 січня 1982 року Білицькою міською радою міста Добропілля Донецької області, актовий запис № 07, матір`ю останньої записана ОСОБА_5 (а.с. 10).

Після укладення шлюбу 28 вересня 2002 року з ОСОБА_6 , позивач змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 28 вересня 2002 року Виконкомом Білицької міської ради м. Добропілля. (а.с. 11)

У свою чергу, мати позивача після розірвання шлюбу 14 серпня 1989 року з її батьком ОСОБА_9 , змінила прізвище з ОСОБА_1 на дошлюбне прізвище ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 06 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Добропільського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 9), та копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_4 , виданого 10 березня 1960 року Білицькою селищною радою Добропільського району Сталінської області (а.с. 8).

Таким чином в судовому засіданні достеменно встановлено, що померла ОСОБА_2 є рідною матір`ю позивача ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 03 вересня 2021 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 588 (а.с. 5).

Згідно довідки № 1421, виданої 06 вересня 2021 року виконавчим комітетом Добропільської міської ради, ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 16 січня 2013 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Була зареєстрована одна. (а.с. 12)

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно у вигляді двокімнатної квартири загальною площею 49 кв.м, житловою площею 28,6 кв.м, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , про що свідчать копія рішення виконавчого комітету Білицької міської ради від 22 березня 2017 року № 21 «Про переоформлення договору найму на житлову площу в м. Білицьке на ім`я ОСОБА_2 » (а.с. 13); копія розпорядженням органу приватизації № 496/3160 від 20 липня 2018 року про приватизацію ОСОБА_2 вищевказаної квартири (а.с. 14); копія свідоцтва про право власності на житло від 20 липня 2018 року, виданого виконавчим комітетом Добропільської міської ради (а.с. 15); копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17 серпня 2018 року № 134708330 (а.с. 16) та технічним паспортом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17-19)

Постановою державного нотаріуса Другої добропільської, в.о. Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області Гусєвої О.В. № 848/02-31 від 15 вересня 2021 року було відмовлено ОСОБА_1 в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке складається з двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , оскільки ОСОБА_10 в порушення ч. 1 ст. 1270 ЦК України з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини не зверталася, доказів постійного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини не надала, тому у відповідності до ст. 1272 ЦК України вона вважається такою, що спадщину не прийняла. (а.с. 23)

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 04 жовтня 2021 року та з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 04 жовтня 2021 року, наданих державним нотаріусом Другої добропільської, в.о. Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області Гусєвою О.В. встановлено, що до майна померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не відкривалась (а.с. 36-37).

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до частини 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Як установлено судом, позивач пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою в порядку визначеному законодавством України про прийняття спадщини тривалістю в шість місяців, оскільки не мала оригіналів документів, що підтверджують родинний зв`язок між нею та померлою матір`ю, враховуючи, що вони обидві змінювали прізвища після реєстрації/розірвання шлюбу та прослідкувати ланцюг родинного зв`язку не вбачалося можливим, та які позивачка знайшла випадково під час здійснення ремонтну у квартири матері. Через що і свідоцтво про смерть отримала лише 03 вересня 2021 року, після чого розпочала процес оформлення спадщини, про свідчить відмова державного нотаріуса від 15 вересня 2021 року, та звернення нею 27 вересня 2021 року із позовом до суду.

З огляду на викладене суд вважає, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, те, що Добропільська міська рада проти позову не заперечувала, суд приходить до висновку, що позивачка з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2 , тому її вимоги є доведеними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) до Добропільської міської ради (; адреса місцезнаходження: вул. Першотравнева, буд. 83, м. Добропілля Донецької області) про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,- задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженці міста Білицьке Добропільського району Донецької області, паспорт серії НОМЕР_7 , виданий 23 січня 2003 року Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_6 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.М. Любчик

01.12.2021