Справа №200/7518/18
Провадження №2/932/3095/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«29» вересня 2021 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.

за участю секретаря: Мудраченко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру нарахованих сум державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, -

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2018 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 надміру нараховані бюджетні кошти в сумі 21957 грн. 58 коп.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачка звернулася із заявою про надання їй державної соціальної допомоги як малозабезпеченим сім`ям, яка була їй надана 27.08.2015, 25.02.2016, 08.08.2016. Разом з тим, пізніше було встановлено, що відповідач володіє на праві приватної власності житловим приміщенням загальною площею 43,0 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , про що остання не повідомила, у зв`язку із чим безпідставно отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям.

Відповідачка в свою чергу надала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що отримавши рішення про надання їй допомоги вона була впевнена, що її майновий стан перевірений належним чином, так як вона надавала на це свою згоду. Інших доходів окрім заробітної плати не має, утримує двох дітей, інших членів сім`ї не має. При зверненні до позивача заяву заповнювала з допомогою співробітника оскільки, української мови не розуміє, а російською заповнювати не дозволили. Пріоритетом у даному випадку є сукупний дохід сімї, проте позивачем не доведено що її сукупний дохід за вказаний період був вищим, чим то вимагається законодавством. Квартиру по АДРЕСА_1 нею було відчужено ще у 2012 році, решта майна перебуває під арештом, що унеможливлює в повній мірі скористатися цим майном.

Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідачка свідомо надала управлінню неправдиві відомості та не повідомила про обставини, що впливають на призначення цієї допомоги.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 вересня 2020 року головуючим суддею у цій справі визначений суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульський В.І. на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду від 24.09.2020 №355.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульського В.І. від 25 вересня 2020 року справу прийнято до свого провадження та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідач причини не явки не повідомив.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Як вбачається із ст.1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Пунктом 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250 передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

За пунктом 6 Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї).

Згідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малоза-безпеченим сім`ям» та п.10 Порядку №250 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли, зокрема, з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування; у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21кв.м на одного члена сім`ї та додатково 10,5кв.м на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 зверталася до УСЗН Шевченківської районної у місті Дніпрі ради із заявами про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям: 27 серпня 2015 року, 25 лютого 2016 року, 08 серпня 2016 року.

В розділі ІІІ декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» ОСОБА_1 зазначала, що її сім`я має у своєї власності житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею205 кв.м (власник ОСОБА_1 ).

Відповідно до декларацій, які надавалися відповідачкою, до складу її сім`ї входять: ОСОБА_1 - заявник; ОСОБА_2 - син; ОСОБА_3 - син.

Відповідно до вказаних заяв, УПСЗН Шевченківської районної у місті Дніпрі ради були прийняті рішення про призначення ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї.

З повідомлення про переплату соціальної допомоги №251/07 від 07.11.2016, убачається, що позивачем установлені не задекларовані відомості про квартири, що перебувають у власності відповідача, внаслідок чого ОСОБА_1 запропоновано у місячний термін повернути надмірно нараховані кошти які нараховані за період з 01.08.2015 по 30.11.2016 у розмірі 21957 грн. 58 коп.

Згідно з пунктом 12 вказаного вище Порядку, у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше, ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Разом з тим, відомостей щодо припинення нарахування держаної соціальної допомоги сімї відповідачки, як малозабезпеченій, позивачем надано не було.

За правилами ч.4 ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» п.28 Порядку №250, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення припиняють виплату допомоги, визначають обсяг надміру виплачених коштів, встановлюють строки їх повернення, про що повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї, а у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки, вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Згідно з абз.2 п.25 Порядку виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.

З аналізу наведених норм права вбачається, що припинення виплати та повернення виплаченої соціальної допомоги з підстави, передбаченої абзацом четвертим ч.1 ст.7 Закону №1768-III, можливе за наявності таких обов`язкових умов:

малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування;

у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму);

відсутність обставин, передбачених ч.2 ст.7 цього Закону;

необхідність дотримання процедури прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про призначення соціальної допомоги у разі, коли є обставини та умови, передбачені частинами 1 та 2 ст.7 Закону N1768-III;

відсутність ознак (обставин) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру. Виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

Суд вважає, що подаючи декларацію про доходи та майно сім`ї, не вказавши у ній відомості про квартиру, у відповідачки ОСОБА_1 не було мети щодо навмисного подання недостовірних відомостей та позивачем не надано доказів в підтвердження навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей відповідачкою, що вплинуло або могло вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, що виключає застосування до неї заходів цивільно-правової відповідальності у виді стягнення надміру сплачених коштів. У діях відповідачки відсутнє приховування або навмисне подання недостовірних даних про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Такий висновок узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 квітня 2019 року по справі № 150/164/17.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо необхідності додержання принципу "належного урядування" при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном, Європейський суд з прав людини вказує, що принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі "Рисовський проти України", заява № 29979/04, від 20 жовтня 2011 року).

Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини зазначає, що вислів "згідно із законом" не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах (рішення у справі "Кривіцька та Кривіцький проти України", заява № 30856/03, від 02 грудня 2011 року).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідачка, подаючи відповідну декларацію про доходи та майновий стан і не вказавши у ній відомості щодо житлового будинку, мала на меті приховати ці дані.

Отже, враховуючи соціальний статус сім`ї відповідачки, втрату годувальника та перебування на її утриманні двох неповнолітніх дітей, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідачки, суд приходить до висновку, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на родину надмірного тягаря.

На підставі наведеного суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у випадку відмови у задоволенні позовних вимог позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру нарахованих сум державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду складено та підписано 29.09.2021

Суддя В.І.Цитульський