Справа № 541/2030/20
Номер провадження 2/541/149/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 лютого 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Ніколаєнко М.В.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на навчання,

в с т а н о в и в:

20 жовтня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідач доводиться їй батьком. Зазначила, що є студенткою Державного університету комунікації 4 кус заочної форми навчання Навчально-наукового інституту інформаційних технологій за спеціальністю «комп`ютерні науки». Строк навчання до 30 липня 2022 року. На даний час проживає з матір`ю, а в період навчання перебуває по місцю учбового закладу. У зв`язку з навчанням йдуть фінансові витрати, які пов`язані з навчальним процесом, а також на особисті потреби. Вважала, що відповідач має можливість надавати фінансову допомогу, оскільки має задовільний стан здоров`я, працює не офіційно, проживає в сільській місцевості і має домашнє господарство, інших утриманців не має. У зв`язку з цим, прохала суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на навчання в розмірі 2000 гривень починаючи з 20.10.2020 року і до закінчення навчання 30.07.2022 року.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.11.2020 року відкрито провадження у цій справі та призначено судове засідання (а.с. 8).

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, справу просила розглянути у її відсутність (а.с.1).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 визнав частково. Суду пояснив, що має ще одну онкохвору дочку на утримання якої платить аліменти. Наразі має нову сім`ю в якій є двоє дітей, тому оцінюючи свої фінансові можливості, вважав, що аліменти на навчання дочки він може сплачувати у розмірі 1000 гривень на місяць

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_1 , що не заперечується відповідачем та підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Згідно копії довідки № 156 від 08.09.2020 року позивач є студенткою Державного університету комунікації заочної форми навчання Навчально-наукового інституту інформаційних технологій за спеціальністю: «Комп`ютерні науки» (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі;

Враховуючи обставини зазначені вище, суд вважає, що повнолітня дочка відповідача, яка навчається на заочній формі навчання безумовно потребує допомоги від своїх батьків, оскільки не працює та власних доходів не отримує. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.Тому при вирішенні питання про розмір аліментів суд враховує, що відповідач здоровий, працездатний, має на утриманні неповнолітню дитину.

Суд вважає, що розмір аліментів, які позивач просить стягувати з відповідача, є завищеним та необґрунтованим, оскільки розмір витрат не доведений та не підтверджений жодним належним та допустимим доказом. Суд приходить до висновку, що стягнення аліментів на користь позивача в розмірі, який вона просить, ставитиме відповідача в скрутне матеріальне становище та призведе до невиконання судового рішення, а тому суд керуючись принципом розумності і справедливості цивільного судочинства, а також з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про державний бюджет на 2021 рік», суд вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 та стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання у розмірі 1000 гривень щомісячно на період навчання, тобто до 30.07.2022 року. На переконання суду, аліменти в такому розмірі відповідають критеріям розумності та справедливості і забезпечать виконання ОСОБА_1 свого обов`язку, як одного з батьків, по утриманню дочки, яка продовжує навчання.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, при подачі позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на його користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог. А тому із ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн.40 коп.

Керуючись ст.ст. 13, 206, 263, 265, 280-289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на навчання в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 20 жовтня 2020 року на період навчання до 30.07.2022 року, однак не довше ніж досягнення нею 23 років.

Стягти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати: судовий збір на користь держави в розмірі 420 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 04.02.2021 року .

Суддя О. А. Городівський