Справа № 140/1865/17
Провадження №4-с/930/2/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2021 року м. Немирів

Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Алєксєєнко В.М. вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Немирівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) Дажури Наталії Юріївни про визнання дій протиправними щодо внесення відомостей про ОСОБА_1 як боржника до єдиного реєстру боржників,

встановив:

01.02.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області зі скаргою дії старшого державного виконавця Немирівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) Дажури Наталії Юріївни про визнання дій протиправними щодо внесення відомостей про ОСОБА_1 як боржника до єдиного реєстру боржників,

Ознайомившись зі змістом скарги та доданих до неї матеріалів встановлено, що у прийнятті скарги до провадження суду слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до заявлених вимог скаржник просить визнати протиправним рішення старшого державного виконавця Немирівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) Дажури Наталії Юріївни щодо визнання неправомірних дій щодо внесення відомостей про ОСОБА_1 як боржника до єдиного реєстру боржників.

Згідно положень частини 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

За нормою частини 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Розділом VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України передбачено право сторони виконавчого провадження звернутися до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, щодо порушення прав чи свобод стягувача або боржника у виконавчому провадженні.

Юрисдикція спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби залежить від типу виконавчого документа, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, а також суб`єктів їх видання.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами у передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й рішення інших органів.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Справи про оскарження дій (бездіяльності) органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб з приводу розгляду звернень зацікавлених осіб, встановлених Законом України «Про звернення громадян» та іншими законами України, є справами адміністративної юрисдикції.

Це випливає з положень пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, відповідно до якої юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.

До юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

З наведених норм права слідує, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у разі порушення законодавства про звернення громадян та на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про накладення штрафу, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Вказаного висновку також дійшов Верховний Суд у постанові від 22.09.2020 року винесеній за результатами розгляду справи № 420/6173/19

Таким чином, враховуючи, що в даному випадку скаржником оскаржуються рішення державного виконавця щодо внесення відомостей про ОСОБА_1 як боржника до єдиного реєстру боржників, вона як учасник цього виконавчого провадження має право звернутись до адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів, а тому дана скарга не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства.

За нормою ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки положення Розділу VIІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» не містить положень щодо дій суду у разі наявності підстав для відмови у прийнятті до провадження суду скарги на дії виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

Відповідно пункту 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням вищевикладеного у прийнятті до провадження суду скарги на дії державного виконавця в порядку цивільного судочинства згідно пункту 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України слід відмовити.

На виконання вимог ч. 5 ст. 186 ЦПК України роз`яснити скаржнику про право звернення із відповідним позовом до адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 10, 19, 186, 260, 353, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Немирівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) Дажури Наталії Юріївни про визнання дій протиправними щодо внесення відомостей про ОСОБА_1 як боржника до єдиного реєстру боржників відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 про право звернутися із відповідним позовом до адміністративного суду у визначеному законом порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: (підпис)

Копія вірна:

Суддя: В.М. Алєксєєнко.