У Х В А Л А

28 січня 2021 року

м. Київ

справа №2-8499/10

провадження № 61-17609ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ткачука О. С., розглянувши питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року в цивільній праві за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк «Сбербанк Росії» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2009 року ПАТ «ДБ «Сбербанк Росії» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2010 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 2 729 284,80 дол. США. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Справа переглядалася судами неодноразово.

Останньою постановою Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року постанову Київського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року у частині задоволених позовних вимог ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_2 про стягнення загальної заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 04-В/08/19/ФО/П від 03 квітня 2008 року у розмірі 2 400 000 доларів США та стягнення загальної заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №16-Н/08/19/ФО/П від 24 червня 2008 року у розмірі 12 610 000 грн залишено без змін.

Постанову Київського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року у частині позовних вимог ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування кредитною лінією у розмірі 264 600 доларів США; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією у розмірі 64 684,80 доларів США, за договором про відкриття кредитної лінії № 04-В/08/19/ФО/П від 03 квітня 2008 року та стягнення процентів за користування кредитною лінією у розмірі 1 927 660,20 грн; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією у розмірі 470 873,32 грн, за договором про відкриття кредитної лінії № 16-Н/08/19/ФО/П від 24 червня 2008 року, та у частині позовних вимог ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_1 про стягнення загальної заборгованості у розмірі 2 400 000 доларів США; процентів за користування кредитною лінією у розмірі 264 600 доларів США; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією у розмірі 64 684,80 доларів США, за договором про відкриття кредитної лінії № 04-В/08/19/ФО/П від 03 квітня 2008 року, та стягнення загальної заборгованості у розмірі 12 610 000 грн; процентів за користування кредитною лінією у розмірі 1 927 660,20 грн; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією у розмірі 470 873,32 грн, за договором про відкриття кредитної лінії № 16-Н/08/19/ФО/П від 24 червня 2008 року, скасовано та передано справу № 2-8499/10 у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2010 року скасовано в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування кредитною лінією у розмірі 264 600 доларів США; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією у розмірі 64 684,80 доларів США, за договором про відкриття кредитної лінії № 04-В/08/19/ФО/П від 03 квітня 2008 року та стягнення процентів за користування кредитною лінією у розмірі 1 927 660,20 грн.; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією у розмірі 470 873,32 грн., за договором про відкриття кредитної лінії № 16-Н/08/19/ФО/П від 24 червня 2008 року, та у частині позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення загальної заборгованості у розмірі 2 400 000 доларів США; процентів за користування кредитною лінією у розмірі 264 600 доларів США; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією у розмірі 64 684,80 доларів США, за договором про відкриття кредитної лінії № 04-В/08/19/ФО/П від 03 квітня 2008 року, та стягнення загальної заборгованості у розмірі 12 610 000 грн.; процентів за користування кредитною лінією у розмірі 1 927 660,20 грн.; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією у розмірі 470 873,32 грн., за договором про відкриття кредитної лінії № 16-Н/08/19/ФО/П від 24 червня 2008 року, та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за процентами за договором про відкриття кредитної лінії № 04-В/08/19/ФО/П від 03 квітня 2008 року станом на 08 грудня 2008 року в сумі 54 900,00 доларів США; заборгованість за пенею за договором про відкриття кредитної лінії № 04-В/08/19/ФО/П від 03 квітня 2008 року станом на 08 грудня 2008 року в сумі 34139,17 грн, заборгованість за процентами за договором про відкриття кредитної лінії № 16-Н/08/19/ФО/П від 24 червня 2008 року станом на 08 грудня 2008 року в сумі 399 316,70 грн; заборгованість за пенею за договором про відкриття кредитної лінії № 16-Н/08/19/ФО/П від 24 червня 2008 року станом на 08 грудня 2008 року в сумі 33 738,88 грн.

У листопаді 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року, в якій скаржник просить постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху для сплати судового збору або надання доказів наявності підстав для звільнення від сплати судового збору.

У січні 2021 року до суду надійшли матеріали, якими недоліки скарги усунуто.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до абзацу першого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у в касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, підстави касаційного оскарження.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження, ОСОБА_1 посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та вказує, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано положення частини четвертої статті 559 ЦК України, оскільки не враховано правові висновки Верховного Суду з приводу застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладені в постановах від 20 березня 2019 року (провадження №14-594цс18), від 07 листопада 2018 року (провадження №61-9578св18), від 17 квітня 2018 року (провадження №14-54цс18), від 03 липня 2019 року у справі №1519/2-3165/11.

За таких підстав касаційна скарга ОСОБА_1 подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом першим частини другої статті 389 ЦПК України та подана в строк, встановлений статтею 390 ЦПК України.

Разом з касаційною скаргою ОСОБА_1 подала клопотання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого посилається на те, що є перебуває у скрутному матеріальному становищі та не має змоги сплатити судовий збір. Зазначає, що перебуває на обліку у відділі соціальних виплат управління соціальних компенсацій Центрального району департаменту праці та соціального захисту населення., отримує допомогу як малозабезпечена сім`я з 2018 року. На підставі вищенаведеного просить звільнити від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Положеннями статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити від сплати судового збору за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Разом з клопотанням ОСОБА_1 надає копію довідки Департаменту праці та захисту населення Управління соціальних виплат та компенсацій Центрального району Миколаївської міської ради від 28 квітня 2020 року №1924, згідно з якою перебуває на обліку у вищевказаному відділі з 01 жовтня 2019 року до 31 травня 2020 року.

Відповідно до пункту 17 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 24 червня 2020 року №540-ХІ статтю 15 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» доповнено пунктом 1-2, за змістом якого установлено, що визначений частиною першою статті 6 цього Закону строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, яким вона була призначена раніше, продовжується без подання необхідних документів на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої державної соціальної допомоги на підставі заяви та необхідних документів, поданих після закінчення терміну дії зазначених заходів.

Малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний дохід нижчий, ніж прожитковий мінімум для сім`ї. Призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї. Призначення державної соціальної допомоги відбувається шляхом прийняття відповідного рішення органом соціального захисту населення, яке може бути оскаржене (Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям»).

Таким чином, з урахуванням продовження строку виплати державної соціальної допомоги ОСОБА_1 отримувала державну соціальну допомогу з 01 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року як представник малозабезпеченої сім`ї, а отже клопотання про звільнення від сплати судового збору є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України, якщо суд дійде висновку, що подана касаційна скарга є обґрунтованою, він відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

Є. В. Петров

О. С. Ткачук