Дата документу 04.02.2021
Справа № 937/8196/20 2/937/769/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«04» лютого 2021 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Сметаніної А.В.,
за участі секретаря - Горбань Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, за участю третьої особи: ОСОБА_3 ,
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у розмірі 2800 гривень, щомісяця, починаючи з дати звернення до суду із позовом і до закінчення навчання, а саме до 30.06.2025 року.
В судове засідання позивач не з`явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання, призначене на 04.02.2021 року на 13.30 годину не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик ОСОБА_2 у судове засідання, що у відповідності до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, вважається належним повідомленням.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказі за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки, відзив на позовну заяву не подав, позивач не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення, тому суд, з урахуванням вимог ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_2 , ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України з урахуванням заяв позивача та третьої особи про слухання справи за їх відсутності та у зв`язку із неявкою відповідача фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши доводи позовної заяви, матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу /а.с.3/.
Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.4/.
На теперішній час ОСОБА_3 досягла повноліття, що підтверджується копією паспорта громадянина України /а.с.5/.
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с.7/.
Згідно довідок «Дніпропетровської медичної академії МОЗ України» № 3958 від 30.09.2020 року, № 53/13 від 14.01.2021 року та № 78/3 від 15.01.2021 року, ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу І міжнародного факультету по спеціальності «фармація» (очна форма навчання за контрактом) ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗ України», навчального року 2020/2021. Строк навчання складає 5 років, дата закінчення навчання - 01.07.2025 року /а.с.6,47/.
Відповідно до ч.1 ст. 199 ЦПК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно ст. 182 СК України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
У зв`язку з продовженням навчання, дитина потребує матеріальної допомоги від відповідача.
Судом встановлено, що відповідач не надає у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки, яка продовжує навчання, хоча має можливість надавати таку допомогу, доказів того, що відповідач є непрацездатним матеріали справи не містять.
Разом з цим, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, відсутність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, відсутність витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, інші обставини, що мають істотне значення, та можливість надання повнолітній доньці аліментів, а також з урахуванням рівня життя сьогодення, мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму, встановленого в даному регіоні, з якого вираховується сума для сплати аліментів для непрацюючих осіб, суд приходить до висновку, що заявлений позивачкою розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки в розмірі 2800,00 гривень, щомісячно, до закінчення донькою навчання, є дещо завищеним, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 2000,00 гривень, оскільки вважає, що саме така сума відповідає вимогам закону та може забезпечувати частину потреб повнолітньої особи, яка продовжує навчання, а також не призведе до критичного погіршення забезпеченості відповідача, саме такий розмір аліментів є обґрунтованим, достатнім та відповідним щомісячним розмірам аліментів, які належить стягнути з відповідача на утримання його повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.
З урахуванням викладених обставин, враховуючи вимоги ст. ст. 182, 199, 200 СК України, а також приймаючи до уваги те, що відповідач добровільно не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн., щомісяця, починаючи з дати звернення із позовом до суду і до закінчення навчання, але не більш, ніж до досягнення донькою 23 років.
Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.
Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 212, 214, 215, 280-284 ЦПК України, ст.ст.180-183, 192, 199, 200 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, за участю третьої особи: ОСОБА_3 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 /дві тисячі/ 00 гривень, щомісяця, починаючи з 03.11.2020 року і до закінчення навчання, а саме до 01.07.2025 року, але не більш, ніж до досягнення нею 23 років.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справі, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 04 лютого 2021 року.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду

Запорізької області: А.В. Сметаніна