Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" грудня 2021 р. Справа № 608/2209/21

Номер провадження2-о/608/94/2021

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Запорожець Л. М.

з участю секретаря с/з Фаштиковської М. І.

заявника ОСОБА_1

його представника адвоката Волинця С. А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Чортківський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України про встановлення факту перебування на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2021 року заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту перебування на утриманні.

В заяві вказав, що є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 03.08.2001 року відділом РАГС управління юстиції Чортківського району. З цього приводу звернувся до Чортківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для формування та подачі пакету документів Пенсійному органу з метою виплати пенсії по втраті годувальника. Однак в цьому виникли перешкоди, які пов`язані із встановленням факту його перебування на утриманні померлого годувальника ОСОБА_2 , про що усно пояснила заінтересована особа. Тому він змушений звернутися до суду з даною заявою.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Волинець С. А. заяву підтримують, просять задоволити, з мотивів, викдадених у ній.

Представник заінтересованої особи Чортківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України в судове засідання не з`явився, на адресу суду поступила заява про розгляд справи у його відсутності, не заперечують проти задоволення заяви.

Вислухавши пояснення заявника та його представника, враховуючи заяву заінтересованої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Особа заявника стверджується згідно паспорта громадянина України серія НОМЕР_2 , виданим 27.08.1999 року Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області.

Заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 21.03.1961 року, у відповідності з яким батьками записано: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 , актовий запис № 24.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 03.08.2001 року вбачається реєстрація смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , актовий запис № 193.

Згідно з посвідченням № НОМЕР_4 , виданим 12.03.1997 року управлінням соціального захисту населення Чортківської РДА вбачається призначення ОСОБА_1 , 1960 року народження пенсії по інвалідності третьої групи з 09.01.1997 року довічно.

Факт інвалідності ОСОБА_1 з дитинства стверджується також Витягом із акту огляду МСЕК серія 2-18 АБ №026140 від 09.01.1997 року довічно.

Відповідно до Висновку ЛКК №5/929 від 06.10.2021року ОСОБА_1 , 1960 року народження є інвалідом ІІІ групи, яка встановлена до 18- річного віку.

15.07.1977 заявник ОСОБА_1 прибув з Німеччини, де перебував з батьком ОСОБА_2 під час його військової служби, на постійне проживання в АДРЕСА_1 , що випливає з карточки прописки (форма А), довідки про реєстрацію місця проживання №412111 від 09.09.2021 року (по 03.01.1986) та в подальшому за різними адресами: АДРЕСА_2 з 03.01.1986 по 02.09.2016 року ( довідка про реєстрацію місця проживання № 412110 від 09.09.2021), АДРЕСА_3 з 02.09.2016 року по теперішній час (довідка про реєстрацію місця проживання № 412109 від 09.09.2021).

Факт перебування померлого ОСОБА_2 на військовій службі з грудня 1952 року по січень 1979 року випливає з військового квитка серія НОМЕР_5 , виданим 22.03.1979 року Чортківським РВК Тернопільської області.

В судовому засіданні встановлено, що за життя батько заявника ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, отримуючи пенсію за вислугу років. Проживаючи разом з батьком заявник ОСОБА_1 був на його утриманні і допомога померлого годувальника була для нього постійним і основним джерелом для існування.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини 1статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно із ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.
Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, що наведені вище, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" Пленуму Верховного Суду України, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування.

Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, що передбачені ч. 1 зазначеної статі, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Матеріалами заяви доведено, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 21.03.1961 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_6 від 03.08.2001 року.

Як вбачається з Витягу з акту огляду у МСЕК серія 2-18 АБ № 026140 від 09.01.1997 року ОСОБА_1 , 1960 року народження є інвалідом третьої групи з дитинства, довічно. При цьому, інвалідність встановлено до 18 річного віку, що випливає з Висновку ЛКК №5/929 від 06.10.2021.

Заявник ОСОБА_1 до дня смерті ОСОБА_2 проживав разом з ним, перебував на його утриманні, оскільки він не міг у повній мірі самостійно забезпечувати себе матеріально, оскільки являвся інвалідом третьої групи з дитинства, для якого допомога померлого годувальника була постійним і основним джерелом засобів до існування.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого має значення для переходу на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї.

З огляду на зазначене, допомога, яка надавалась ОСОБА_2 була для заявника хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, суд вправі дійти до обґрунтованого висновку про можливість задоволення заяви.

Така ж позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17.

Згідно ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що заявник ОСОБА_1 дійсно перебував на утриманні батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки встановити даний факт в іншому порядку неможливо.

Керуючись ст.ст. 5, 13, 76, 81, 89, 258, 259, 263, 265, 268, 293, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 на утриманні його батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2209/21.

Рішення набрало законної сили " " ___________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " ___________________ року.

Секретар: