УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-431/10

Провадження № 6/568/48/21

30 листопада 2021 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Троцюк В.О.

секретаря судового засідання Гуменюк Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальність "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", боржник ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання,

встановив:

До Радивилівського районного суду із заявою про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа та видачу його дубліката звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», у якій просить видати дублікат виконавчого листа №2-431/10, звернувши до виконання рішення Радивилівського районного суду від 16.12.2010 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Форум» та поновити строк пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа. В обгрунтування заяви зазначає, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у цивільній справі № 2-431/10 пропущений з незалежних від стягувача причин, оскільки виконавчі листи були втрачені первісним стягувачем ПАТ "Банк Форум".

Для розгляду питання про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку його пред`явлення в судове засідання були викликані сторони.

Заявником ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», в поданій заяві зазначено, що розгляд справи здійснювати за відсутності їх представника.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, жодних заяв, пояснень по суті розглядуваної справи не подано.

Відповідно до п. 17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Враховуючи вимоги ч.3 ст.442 ЦПК України та той факт, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду заяв, суд вважав за можливе провести судове засідання без участі представників сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши ступінь обґрунтованості заяви, перевіривши додані до заяви матеріали, дослідивши матеріали цивільної справи, - приходить до наступних висновків.

У підпункті 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Зі змісту вищезазначених норм законодавства вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.

Таким чином, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд повинен належним чином перевірити, чи дійсно виконавчий лист втрачено. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Судом встановлено, що рішенням Радивилівського районного суду від 16 грудня 2010 року, яке залишене в силі відповідно до ухвали апеляційним судом Рівненської області від 17.03.2011 року справі №2-431/10 позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 3049,06 доларів США, що становить 24151,59 гривень.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 17.03.2011 р. рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення штрафу скасовано, в решті рішення залишено без змін.

На виконання рішення, Радивилівським районним судом Рівненської області 19.07.2011 року видано виконавчий лист № 2-431/10 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору в сумі 3049,06 доларів США, що становить 24151,59 гривень.

31.10.2018 р. державним виконавцем Радивилівського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

08.06.2021 на адвокатський запит Радивилівський районний відділ ДВС ГТУЮ в Рівненській області надав копії постанов виконавчого провадження з виконання вказаного судового рішення.

Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської від 26.04.2021 замінено стягувача ПАТ «Банк «Форум» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» у виконавчому листі, виданому Радивилівським районним судом Рівненської області у справі №2-431/10.

Обов`язок доказування заявником факту втрати оригіналу виконавчого листа випливає з норми п. 17.4 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України.

Заявник стверджує, що строк звернення до суду про видачу дубліката виконавчого листа пропущений з поважних причин, оскільки ПАТ «Банк Форум» перебував у стадії ліквідації і повноваження органів управління були припинені та передані уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а відтак банк не міг звертатися із відповідними заявами до суду чи до органів державної виконавчої служби.

Суд критично ставиться до відповіді Радивилівського районного відділу ДВС №7227 від 08.06.2021 року на адвокатський запит адвоката Остапченко О. про повернення виконавчого документу стягувачу, оскільки він не є належним доказом втрати його при пересилці поштою, а факт неотримання такого листа стягувачем не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. Факт відсутності оригіналу виконавчого листа по справі №2-431/10 в матеріалах переписки з ПАТ «Банк Форум» не свідчить про його втрату.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Так, заявником не вказано на жодні обставини чи вживалися будь-які заходи щодо пошуку оригіналу виконавчого листа по справі №2-431/10, що свідчить про безвідповідальну бездіяльність стягувача, зважаючи, що він чинним законодавством обмежений у строках виконання рішення суду, яке набрало законної сили і виключно в його інтересах забезпечити своєчасне та повне його виконання.

Якщо ж виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документу повинно бути надано відповідні докази - довідки органів зв`язку, державної виконавчої служби, докази втрати первісним стягувачем. Однак, жодного такого доказу заявником суду не надано.

З огляду на викладене, суд вважає, що сама відсутність виконавчого документа у заявника не може бути належним доказом його втрати за вищевказаних обставин.

Отже, визначальними є два фактори: заявник повинен довести належними, достатніми та допустимими доказами факт втрати виконавчого документу; заявник повинен довести належними, достатніми та допустимими доказами поважність причини пропуску строку звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документу, тобто після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Отже, заявником не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів втрати оригіналу виконавчого документу, а відтак відсутні будь які правові підстави для видачі дублікату виконавчого листа по справі № 2-431/10.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У зв`язку з тим, що в зазначеній статті не міститься переліку причин, які є поважними при пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд у кожному конкретному випадку, виходячи з аналізу конкретних обставин пропуску строку вирішує питання про те, чи є причина його пропуску поважною.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст, 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній станом на день набрання законної сили рішенням суду по справі №2-431/10, виконавчі документи могли бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 22 наведеного Закону строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, виходячи з вищенаведених норм права та обставин, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №2-431/10 становить один рік, який визначається з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили, тобто з 18.03.2011 року по 18.03.2012 року.

Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши строк пред`явлення виконавчого документу до виконання законодавець визначив розумний строк, достатній для звернення до органів, що здійснюють примусове виконання судових рішень, тобто строк, в межах якого може бути розпочато застосування державного примусу до особи боржника.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Однак підтверджень таких обставин матеріали справи не містять.

В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності дотримання принципу правової (юридичної) визначеності, які є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (зокрема, рішення у справах «Єлоєв проти України», «Новік проти України»).

В широкому розумінні принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування.

Положення Закону України «Про виконавче провадження», що обмежують строк на пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, є законодавчим втіленням принципу правової визначеності та встановлюють строк, протягом якого боржник може очікувати примусового виконання рішення, ухваленого не на його користь.

Протягом цього строку позивач (стягувач), який бажає примусово виконати рішення суду, повинен вжити всіх залежних від нього заходів для отримання виконавчого документу та пред`явлення його до примусового виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, сукупністю дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 5 ст.12 ЦПК України врегульовано, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, серед іншого, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

До загальних засад цивільного судочинства чинним законодавством віднесено принцип диспозитивності, який передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, ст.13 ЦПК України також врегульовано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, задоволення заяви TОB «ФК «Інвестохіллс Веста» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до примусового виконання без належних, достатніх та допустимих доказів призведе до порушення основоположного принципу рівності учасників судового процесу, завершальною стадією якого є виконавче провадження, яке може бути в такому випадку розпочатим поза межами усіх можливих строків, встановлених чинним законодавством.

Суд звертає увагу, що видача дублікату є дією адміністративних органів і суду, яка спрямована на усунення перепон у завершенні судового провадження та на виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора.

Разом з тим, заявником не вказано на жодну об`єктивну обставину, яка б перешкоджала завершенню судового провадження, а саме виконанню рішення суду, яке набрало законної сили.

З огляду на викладене, суд враховуючи, що заявником не надано належних доказів втрати оригіналу виконавчого листа, а видача його дублікату може призвести до подвійного стягнення, не вбачає законних підстав для задоволення вимог представника заявника ТзОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" щодо видачі дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, що в подальшому не перешкоджає останньому, надавши відповідні докази, звернутися до суду з відповідною заявою.

Керуючись ст.433 ЦПК України, п.п.17.4 п.17 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальність "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", боржник ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання відмовити.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду.

Суддя В.О. Троцюк