Справа №155/1531/21
Провадження №2/155/783/21
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2021 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Санакоєва Д.Т., при секретарі судових засідань Федонюк О.М., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 жительки АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 жительки АДРЕСА_1 про надання права на завершення приватизації земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2021 року ЛіщинськаТ.В. звернулася з позовом до ОСОБА_2 в якому просить визнати за нею право на завершення приватизації земельних ділянок площею: 0,85 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, які передані у приватну власність ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який прийняв спадщину проте не оформив свої спадкових прав так помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивує свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її баба ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина до складу якої входять земельні ділянки площею: 0,85 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, які передані їй приватну власність на підставі рішень Новосілківської сільської ради Горохівського району Волинської області. За життя ОСОБА_3 не завершила процедуру приватизації вказаних земельних ділянок. На випадок свої смерті остання склала заповіт, яким заповіла земельну ділянку площею 0,85 га для ведення особистого селянського господарства онукові ОСОБА_4 . Спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 прийняв спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем, проте не встиг оформити свої спадкові права оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує, що прийняла спадщину після смерті брата ОСОБА_4 шляхом подачі відповідної заяви до приватного нотаріуса.

30 листопада в підготовче судове засідання відповідно до ст.49 ЦПК України позивач просила зменшити позовні вимоги та подала уточнену позовну заяву відповідно до якої просить визнати за нею право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,85 га для ведення особистого селянського господарства, яка передана у приватну власність ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який прийняв спадщину проте не оформив свої спадкових прав та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім того позивач подала письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, в письмовій заяві до суду позов визнає повністю, не заперечує у його задоволені, та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази наявні у ній, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи ч.3 ст.211 ЦПК України оскільки всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29.10.1999 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 0,85 га для ведення особистого селянського господарства передана у приватну власність спадкодавцю на підставі рішення Новосілківської сільської ради Горохівського району Волинської області №3/6 від 16.033.1995 року (а.с.15).

Вище вказану земельну ділянку, на випадок свої смерті, ОСОБА_3 заповіла своєму онукові ОСОБА_4 (а.с.11).

Відповідно до довідки №302 старости виконавчого комітету Горохівської міської ради від16.09.2021 року ОСОБА_4 про живав спільно із спадкодавцем ОСОБА_3 (а.с.12).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Судом встановлено, що спадкоємець ОСОБА_4 прийняв спадщину за заповітом до шести місяців шляхом спільного проживання, проте не оформив свої спадкові права та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

А відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з статтею 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

З довідки №302 старости виконавчого комітету Горохівської міської ради від 16.09.2021 року встановлено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є його брат відповідач ОСОБА_2 та сестра позивач ОСОБА_1 (а.с.12).

З матеріалів спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви приватному нотаріусу 05 березня 202021 року.

Постановою приватного нотаріуса від 26 жовтня 2021 року №450/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва направо на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,85 га для ведення особистого селянського господарства у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не подала документи на оформлення спадщини в повному обсязі (а.с.10).

Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Перехідними положеннями Земельного кодексу України визначено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні встановлено, що спадкоємець ОСОБА_4 прийняв спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Успадкувавши спадкове майно, він успадкував право на завершення приватизації, яке мав за життя спадкодавець, однак за життя не оформив свої спадкові права так як помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач у свою чергу прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 та успадкувала право на завершення приватизації, яке мав за життя спадкодавець, але в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації та зареєструвати своє право на спадкове майно.

За таких обставин, беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд вважає, що позивач, прийнявши спадщину після смерті спадкодавця, набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останньому, включно із правом на завершення приватизації земельної ділянки, у зв`язку з чим, вважаю, позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.392, 1225, 1258, 1262 ЦК України, ст.125 Земельного кодексу України,суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 жительки АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 жительки АДРЕСА_1 про надання права на завершення приватизації земельної ділянки -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка передана у приватну власність ОСОБА_3 на підставі рішення Новосілківської сільської ради Горохівського району Волинської області №3/6 від 16.03.1995 року в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та не встиг оформити свої спадкові права, як на спадкове майно баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складено 30 листопада 2021 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв