Справа № 443/992/21 Головуючий у 1 інстанції: Сливка С.І.
Провадження № 22-ц/811/2823/21 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Симець В.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 07 липня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

у червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 07 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що сплачувала судовий збір в мережі інтернет на офіційному сайті «Судова влада», доступу до даних якого у неї нема, у зв`язку з чим вона через свого представника подала клопотання про витребування доказів зарахування сплаченого нею судового збору до державного бюджету. Зазначає, що сплачені нею кошти в якості судового збору зараховані до державного бюджету 10 червня 2021 року, тобто наступного дня після їх сплати онлайн, на підтвердження чого вона надала відповідь Головного управління Державної казначейської служби України. Вважає, що висновки суду про несплату нею судового збору суперечать наявним в матеріалах справи доказам, а безпідставне повернення заяви призвело до порушення її права на доступ до правосуддя та справедливий суд. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 07 липня 2021 року та ухвалено розглядати справу без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 07 липня 2021 року призначено на 16 год. 00 хв. 22 листопада 2021 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 30 листопада 2021 року, то незважаючи на те, що розгляд справи призначено на 22 листопада 2021 року, датою ухвалення постанови є саме 30 листопада 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що заявником не підтверджено зарахування коштів в розмірі 908 грн., призначених згідно з квитанцією № 2585 від 09.06.2021 року як сплата судового збору, на відповідний рахунок державного бюджету та не надано засвідчених належним чином копій документів, долучених до заяви.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частина 2 ст. 185 ЦПК України передбачає, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 17 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків заяви, а саме: надання доказів на підтвердження зарахування до державного бюджету сплаченого судового збору в розмірі 908 грн.; надання належним чином засвідчених копій документів, вказаних у додатках до позовної заяви; надання копій документів, вказаних у додатках до позовної заяви для сторони у справі; зазначення учасників справи відповідно до вимог ч. 3 ст. 42 ЦПК України.

Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №524 підтверджується, що ОСОБА_1 отримала ухвалу судді Жидачівського районного суду Львівської області від 17 червня 2021 року про залишення її заяви без руху 19 червня 2021 року (а.с. 35).

24 червня 2021 року на виконання вимог ухвали судді Жидачівського районного суду Львівської області від 17 червня 2021 року про залишення заяви без руху представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав клопотання про витребування у Головного управління Державної казначейської служби у Львівській області інформацію про зарахування на відповідний бюджетний рахунок сплаченого судового збору в розмірі 908 грн., в якому, серед іншого, зазначив про свою готовність надати оригінали документів, копії яких долучені до заяви, для їх засвідчення судом, а також вказав, що сторонами у справі слід вважати заявника ОСОБА_1 та заінтересовану особу Ходорівську міську раду.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем, ОСОБА_1 долучила до заяви квитанцію № 2485 від 09 червня 2021 року, якою підтверджується сплата нею судового збору в розмірі 908 грн. (а.с. 1).

Листом Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області № 05.1.10-06/6017 від 29.06.2021 року «Про надання інформації» підтверджується, що кошти, які сплачені ОСОБА_1 в сумі 908 грн. з призначенням платежу «*;101; НОМЕР_1 ;Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , Жидачівський районний суд Львівської області», 10 червня 2021 року зараховані до державного бюджету на рахунок № UA0013965 за кодом класифікації доходів бюджету 22030101 «Судовий збір».

Враховуючи те, що до заяви про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем ОСОБА_1 долучила документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви у встановленому законом порядку та розмірі, а саме квитанцію № 2485 від 09 червня 2021 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, беручи до уваги те, що в матеріалах справи наявні докази, які підтверджують зарахування сплачених в якості судового збору коштів до державного бюджету, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для повернення заяви заявникові, а висновки суду першої інстанції про несплату судового збору є помилковими.

Крім того, на думку колегії суддів, інші недоліки заяви ОСОБА_1 , зазначені в ухвалі судді Жидачівського районного суду Львівської області від 17 червня 2021 року, не перешкоджають вирішенню суддею питання про відкриття провадження у справі, оскільки недоліки, зазначені в ухвалі про залишення заяви без руху, можуть бути усунуті під час розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

У справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Надмірний формалізм під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, право на доступ до суду.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

Так згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 07 липня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження у справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 30.11.2021 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк