Справа № 357/1014/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2021 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола О. Я. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 яка діє в інтересах малолітніх: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Михайленко Оксани Володимирівни, треті особи: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської рад Київської області про визнання протиправних дій та зобов`язати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що державний виконавець Михайленко О.В. протиправно наклала арешт на кошти, які знаходяться на банківському рахунку ОСОБА_1 в АТ «Приватбанк», та які надійшли з Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, як соціальні виплати на користь дітей, а тому позивач просить суд визнати протиправними дії головного державного виконавця Білоцерківського міськвідділу ДВСГТУЮ в Київській області Михайленко О.В. щродо накладення арешту на кошти, які є соціальними виплатами та зобов`язати відповідача зняти арешт, вжитий за постановою про арешт коштів від 06.11.2020 року на банківському рахунку ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що позивач звернулась до суду з вимогою про визнання протиправними дії державного виконавця щодо арешту коштів, який накладений постановою про арешт коштів від 06.11.2020 року та позивач просить суд зобов`язати державного виконавця зняти арешт з коштів, які знаходяться на її банківському рахунку, що надійшли з Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, як соціальні виплати.

З наведених вимог вбачається, що ОСОБА_1 обрано неналежний спосіб захисту свого права, оскільки саме розділом VІІ Цивільного процесуального кодексу України врегулюються питання пов`язані з виконанням судових рішень. Зокрема, статтею 447 ЦПК передбачено право сторони виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що їхні права чи свободи було порушено під час виконання судового рішення. Об`єктом оскарження може бути рішення, дія, або бездіяльність державного виконавця.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої Служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Отже, у разі незгоди позивача із діями і постановою державного виконавця щодо арешту, їй слід звертатися до суду із відповідною скаргою на дії державного виконавця. Порядок оскарження дій або бездіяльності державного виконавця врегульовано нормами розділу VII ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , оскільки її позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у такий спосіб та в такій формі, який обрано заявником.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.10.2017 у справі № 914/1128/16.

Отже ефективний спосіб захист має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви.

ОСОБА_1 не позбавлена права звернення до суду з вимогами (скаргою) в порядку ст. 447 ЦПК України.

Керуючись ст. 186, 353 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 яка діє в інтересах малолітніх: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Михайленко Оксани Володимирівни, треті особи: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської рад Київської області про визнання протиправних дій та зобов`язати вчинити певні дії.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

СуддяО. Я. Ярмола