Ухвала

04 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 462/2589/14-ц

провадження № 61-1557ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Львівського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року, якою залишено без змін рішення Залізничного районного суду м. Львова

від 31 травня 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_6 , про визнання права власності та стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду

з позовом до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_6 , в якому, з урахуванням уточнень, просили стягнути з відповідачки: на користь ОСОБА_2 суму боргу

у розмірі 5 948 789, 47 грн (3 150 000 грн - основний борг, 283 758, 90 грн -

3 % річних, 2 515 030, 57 грн - інфляційні втрати); на користь

ОСОБА_3 - 2 398 400, 83 грн (1 270 000 грн - основний борг,

114 404, 38 грн - 3 % річних, 1 013 996, 45 грн - інфляційні втрати);

на користь ОСОБА_4 - 3 729 796, 58 грн (1 975 000 грн - основний борг,

177 912, 33 грн - 3 % річних, 1 576 884, 25 грн - інфляційні втрати), а також визнати за позивачами право власності на земельну ділянку

площею 0,3494 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:018:012, будівлі лазні-пральні площею 543,7 кв. м, що позначені на плані літерами А-1 і А'-1, та котельні площею 134,3 кв. м під літерою Б-1 за вищевказаною адресою.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 31 травня 2017 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду

від 21 грудня 2020 року, позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 5 948 789, 47 грн боргу.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 2 398 400, 83 грн боргу.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 3 729 796, 58 грн боргу.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання розподілу витрат по оплаті судового збору.

26 січня 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_6 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду

від 21 грудня 2020 року, якою залишено без змін рішення Залізничного районного суду м. Львова від 31 травня 2017 року, і направити справу

на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначив неправильне застосування судами норм матеріального

і порушення норм процесуального права, вказавши, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України),

а також необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, встановив обставини, що мають суттєве значення,

на підставі недопустимих доказів, а справу розглянуто за відсутності учасника справи, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга ОСОБА_6 на постанову Львівського апеляційного суду

від 21 грудня 2020 року, якою залишено без змін рішення Залізничного районного суду м. Львова від 31 травня 2017 року, подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_6 , про визнання права власності та стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року, якою залишено без змін рішення Залізничного районного суду м. Львова від 31 травня 2017 року.

Витребувати з Залізничного районного суду м. Львова вищезазначену цивільну справу (№ 462/2589/14-ц).

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих

до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,

у строк до 22 лютого 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович