П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 753/8684/20

Номер провадження 22-ц/824/354/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В. В., Шахової О. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Трусової Т. О., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У червні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19 вересня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб у якому у подружжя народився син ОСОБА_3 .

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 06 березня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 листопада 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

14 березня 2018 року Дарницьким районним судом міста Києва видано виконавчий лист на примусове виконання вищевказаного рішення суду який перебуває на виконанні в Дарницькому районному відділі ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Позивач зазначає, що відповідач має нормальний стан здоров`я, працевлаштований та має на праві власності легковий автомобіль та трьохкімнатну квартиру у місті Києві.

Так, протягом 2016 року відповідач працював в ТОВ «Петкус Україна» річний дохід якого складав 422 087 грн.

Протягом 2018-2020 років відповідач неодноразово змінював місце роботи, при цьому, розмір його заробітної плати постійно зменшувався.

Позивач зазначає, що станом на 01 квітня 2020 року у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів у сумі 4 704 грн. 04 коп.

На думку позивача, на даний час розмір отримуваних нею аліментів не забезпечує гармонійний розвиток та належний рівень життя для дитини.

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 є єдиною дитиною відповідача, інших непрацездатних осіб у нього на утриманні немає.

Позивач зазначає, що вона особисто несе всі витрати пов`язані з навчанням дитини, її лікуванням та розвитком. Разом з тим, її доходів не достатньо для забезпечення в повному обсязі потреб сина.

На даний час позивач проживає разом з цивільним чоловіком, без матеріальної допомоги якого, вона б не змогла утримувати сина.

Позивач зазначає, що з двох років дитина перебуває на диспансерному обліку з діагнозом бронхіальна астма та алергічний риніт, на лікування якого необхідні кошти. Крім того, дитина вже вісім років відвідує танцювальну студію та приймає участь у змаганнях, що також потребує певних коштів.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року (а.с. 90-94) позов ОСОБА_2 задоволено частково, змінено спосіб стягнення аліментів та розмір аліментних зобов`язань ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2018 року.

Від дня набрання рішенням законної сили стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з індексацією розміру аліментів відповідно до закону.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 07 грудня 2020 року ОСОБА_1 направлено апеляційну скаргу у якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просив рішення Дарницького районного суду міста Києва скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені позову, відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що змін у матеріальному або сімейному стані сторін не відбулося.

На думку скаржника, твердження позивача та висновок суду про його дії щодо систематичної зміни роботи з метою штучного зниження заробітної плати не відповідають фактичним обставина справи та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Скаржник зазначає, що він працевлаштований та має стабільний дохід з якого утримуються аліменти, крім яких, останній надає додаткове грошове забезпечення для сина перераховуючи кошти на його картковий рахунок. Крім того, скаржник сплачує страхові платежі по договорам страхування дитини.

На думку скаржника, обставини передбачені ст.. 192 СК України позивачем не доведені.

Скаржник вважає, що встановлюючи розмір аліментів суд не обмежився розміром його фактичної заробітної плати, а виходив із статистично визначеної заробітної плати працівника у місті Києві не врахувавши при цьому положення ч. 3 ст. 182 СК України.

Скаржник зазначає, що витрат на придбання рухомого чи нерухомого майна після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів останній не здійснював, а майно яким він володіє було придбано за довго до ухвалення вказаного рішення та було предметом оцінки судом у справі № 753/20577/17.

Так, стягнення аліментів у зазначеному судом розмірі призведе до перевищення розміру можливого відрахування із заробітної плати та фактичної неспроможності виконання скаржником судового рішення. Крім того, на думку скаржника, зі змісту позовної заяви та пояснень позивача в судовому засіданні вбачається, що зміна розміру аліментів необхідна для компенсації скаржником додаткових витрат, спрямованих на розвиток та лікування дитини.

Скаржник, зокрема, просить прийняти до уваги довідку про доходи та копію витягу із трудової книжки, які долучені ним до апеляційної скарги посилаючись на те, що вказані документи не міг подати до суду першої інстанції через відсутність керівництва роботодавця та об`єктивних причин, які не залежали від нього.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року закінчено проведення підготовчих дій, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які брали участь у справі.

12 січня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив від позивача з відповідним підтвердженням про направлення його скаржнику.

З вказаного відзиву вбачається, що позивач вважає апеляційну скаргу надуманою, а оскаржуване рішення суду законним та обґрунтованим.

Позивач зазначає, що вони зі скаржником проживають окремо. Матеріальну допомогу на утримання дитини у достатньому розмірі скаржник не надає, а встановлений судом розмір аліментів не забезпечував потреб дитини, у зв`язку з чим вона була змушена звернутися до суду.

Позивач зазначає, що вона особисто несе всі витрати пов`язані з навчанням, лікуванням та розвитком дитини, проте її доходів не достатньо для забезпечення в повному обсязі потреб сина.

На думку позивача, скаржник має достатній дохід, гідний рівень освіти та нормальний стан здоров`я у зв`язку з чим, має можливість сплачувати аліменти у зазначеному судом розмірі. Крім того, докази на підтвердження того, що скаржник не в змозі сплачувати аліменти у зазначеному судом розмірі, матеріали справи не містять.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її частково задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив зі статистичних даних про розмір середньої заробітної плати у місті Києві, вартості життя у столиці, наведених позивачем та не спростованих відповідачем відомостей про його освіту та кваліфікацію, наданих позивачем відомостей з мережі Інтернет щодо розміру заробітної плати на посаді головного бухгалтера у місті Києві.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 07).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано (а.с. 15).

Рішенням Дарницького районного суду від 06 березня 2018 року (а.с. 13-14), яке постановою Апеляційного суду міста Києва від 22 травня 2018 року (а.с. 09-12) залишено без змін, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07 листопада 2017 року та до повноліття сина, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно довідки виданої ФОП ОСОБА_6 від 26 травня 2020 року, ОСОБА_3 є студентом танцювальної студії «D.Side» (а.с. 20).

ОСОБА_3 має діагноз: бронхіальна астма (а.с. 22).

ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 (а.с. 26).

Згідно довідки від 02 грудня 2020 року виданої ОСОБА_1 , останній працює в ТОВ «БУДБАЗА» з 07 вересня 2020 року. Його дохід за період з 07 вересня 2020 року по 30 листопада 202 року становить 16 909 грн. 09 коп. (а.с. 102).

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що вона є імперативною, у зв`язку з чим, суд не наділений правом відмовляти стягувачу у зміні способу стягнення аліментів.

Так, звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_2 просила змінити спосіб стягнення аліментів і встановити їх у твердій грошовій сумі, посилаючись на недостатність розміру стягуваних аліментів, які були визначенні рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 06 березня 2018 року, у зв`язку з ухиленням відповідача від сплати аліментів у належному розмірі, достатньому для утримання дитини. Тобто, позивач у відповідності до ч. 3 ст. 183 СК України визначилась із способом стягнення аліментів, а саме - присудження їх у твердій грошовій сумі. Разом з тим, відповідач заперечує проти зміни способу стягнення аліментів посилаючись на своє матеріальне становище.

Так, відмова у задоволенні позову щодо зміни способу стягнення аліментів через те, що матеріальне становище відповідача не дозволяє сплачувати йому аліменти у зазначеному судом розмірі, і те, що позивачем не доведено фактичну спроможність відповідача сплачувати аліменти в розмірі більшому ніж встановлений рішенням суду, не ґрунтуються на вимогах закону та не узгоджується із визначеними законом способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину, виходячи з положень ч. 3 ст. 183 СК України.

Разом з тим, враховуючи, що відповідач періодично надає сину грошові кошти шляхом перерахування їх на банківську картку останнього, та виходячи з приписів статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», та з матеріального становища відповідача, колегія суддів приходить до висновку щодо наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача на утримання їх сина ОСОБА_3 аліменти у розмірі 4 000 грн. Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що стягуючи з відповідача аліменти у сумі 4 000 грн., суд фактично не змінює їх розмір, а змінює лише спосіб їх стягнення.

Колегія суддів бере до уваги посилання скаржника на те, що трикімнатна квартира та автомобіль, які належать йому на праві власності, що говорить про його майновий стан, були придбані до ухвалення рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 березня 2018 року про стягнення аліментів, чому Дарницьким районним судом міста Києва була надана оцінка.

Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що його матеріальне становище не дозволяє сплачувати йому аліменти у зазначеному судом розмірі, оскільки зазначений судом розмір аліментів в твердій грошовій сумі не значно перевищує розмір аліментів стягуваних рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 06 березня 2018 року.

Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що у зв`язку з тим, що його матеріальне та майнове становище не покращилось, то підстави для зміни способу стягнення аліментів, відсутні, оскільки згідно частиною ч. 3 ст. 183 СК України, яка має імперативний характер, закріплено те, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, матеріальне та майнове становище відповідача не може бути підставою для зміни способу стягнення аліментів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року змінити - зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 5 000 грн. до 4 000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з індексацією розміру аліментів відповідно до закону.

В іншій частині рішення суду, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В. В. Саліхов

О. В. Шахова