Єдиний унікальний номер: 379/1009/21
Провадження № 2/379/590/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Музиченко О. О.,

за участю:

секретаря судового засідання Бакал О.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що 09.02.2007 було розірвано шлюб між його матір`ю ОСОБА_3 та його батьком, ОСОБА_2 . Він (позивач) є рідним сином відповідача у справі ОСОБА_2 .. Відповідно до виконавчого листа № 2-281, виданого 22.06.2005 Таращанським районним судом Київської області, на його утримання з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку починаючи з 14.06.2005, оскільки він був неповнолітнім і перебував на утриманні матері. На даний час, після досягнення повноліття він проживає з матір`ю. Не одружений і не працює, оскільки навчається на 1 курсі Київського національного університету культури і мистецтв на денній формі навчання за спеціальністю «Сценічне мистецтво». Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025. Потребує матеріальної підтримки, оскільки не може працювати у зв`язку з навчанням на денній формі навчання. Вартість навчання по договору за один навчальний рік становить 50 000 грн, а термін навчання становить 4 роки. Оскільки відповідач у добровільному порядку не надає кошти на його утримання, а матері ОСОБА_3 , важко одній забезпечувати його матеріальні потреби, та зважаючи на те, що між ним і відповідачем не досягнуто згоди з приводу сталого матеріального утримання, він звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на своє утримання, як повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення ним навчання.

26.10.2021 судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, та відкрито провадження у справі; постановлено проводити розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін /а.с.29, 30/.

09.11.2021 судом отримано відзив відповідача ОСОБА_2 щодо позову ОСОБА_1 з додатками та підтвердженням направлення його копії позивачу /а.с.42-68/. У відзиві відповідач зазначає про те, що позивач ОСОБА_1 є його сином, до повноліття якого відповідач приймав участь у його утриманні, вчасно сплачував аліменти на користь його матері ОСОБА_3. Заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Відносно стягнення з нього аліментів на утримання сина, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, він категорично заперечує, оскільки позивач не надав жодного письмового доказу на обґрунтування викладених в позові обставин, а саме того, що у зв`язку із навчанням у вищому навчальному закладі за спеціальністю «Сценічне мистецтво» позивач потребує матеріальної допомоги з його сторони. Зазначає, що після запровадження карантинних обмежень з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) він втратив будь-який заробіток, на даний час є офіційно безробітним та перебуває на обліку в Таращанській районній філії Київського обласного центру зайнятості (без виплати грошової допомоги). Єдиним джерелом до існування його сім`ї на даний час є дохід нинішньої дружини. На його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей від другого шлюбу з ОСОБА_7 , а саме: син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До втрати роботи, його дружина, діти та його батьки-пенсіонери перебували на його утриманні. Крім того, його дружина та батьки мають хронічні захворювання, на що у свій час, ним також витрачалися значні кошти на їх лікування. Тому він не має можливості утримувати позивача до закінчення ним навчання. Крім того, позивач проживає разом з матір`ю яка є приватним підприємцем та має власний бізнес, а відповідач не має жодного доходу і позбавлений будь-яких засобів до задоволення першочергових потреб (харчування, одяг, оплата комунальних послуг та проживання). Зазначає, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що між ним та батьками були узгоджені питання щодо оплати вартості навчання у вищому навчальному закладі. Київський національний університет культури та мистецтв було обрано позивачем на платній основі на власний розсуд, без погодження з ним, тому вважає, що вимоги про стягнення аліментів на навчання є необґрунтованими, а тому в їх задоволенні слід відмовити. У своєму відзиві відповідач виклав клопотання про розгляд справи за правилами загального провадження із призначенням підготовчого засідання.

09.11.2021 судом було постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи в порядку загального провадження /а.с.69-71/.

26.11.2021 судом отримано від позивача пояснення щодо обставин справи з додатками /а.с.82-103/. У поясненнях позивач зазначає, що на даний час проживає разом з матір`ю, у якої на утриманні ще є двоє неповнолітніх дітей від другого шлюбу: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які навчаються в академічному ліцеї «Ерудит». Мати позивача ніде не працює, не зареєстрована приватним підприємцем, не має власного бізнесу, доглядає за хворою 80-річною бабусею та тяжкохворою свекрухою, яка прикута до ліжка. Крім того, мати позивача потребує довготривалого лікування та операційного втручання. Теперішній чоловік матері позивача ОСОБА_8 перебуває на обліку в Пенсійному фонді України Київської області та отримує пенсію по третій групі інвалідності загального захворювання, на даний час ніде не працює. Оскільки ОСОБА_1 дійсно потребує матеріальної допомоги, а відповідач у добровільному порядку такої допомоги не надає, позивач просить задовольнити даний позов.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю та додатково пояснив, що позиція батька і невизнання ним позовних вимог з тих підстав і мотивів, що наведені ним у відзиві, є образливою. Так, батько жодного разу не привітав його з днем народження, ніколи ним не цікавився. Проте, його вини в тому, що батьки розійшлися, немає. Вказівка батька у відзиві про те, що він (позивач) зробив необдуманий вибір професії, не порадившись, є для нього обурливою. Акторська професія завжди була його дитячою мрією, до якої він йшов з малечку, навчався у дитячій акторській студії, а тому вступ до Київського національного університету культури і мистецтв на факультет театру, кіно та естради був логічним і послідовним кроком у досягненні поставленої мети. Наразі він є студентом першого курсу денної форми навчання, не має можливості працювати. Мама також не працює, оскільки доглядає онкохвору бабусю і прикуту до ліжка свекруху. У неї на утриманні є ще двоє неповнолітніх дітей від другого шлюбу. Його вітчим також не працює, отримує пенсію по інвалідності 3 групи. Фінансова допомога батька йому вкрай потрібна.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно згідно вимог чинного законодавства /а.с.74, 104/.

24.11.2021 судом отримано від ОСОБА_2 клопотання про розгляд справи без його участі, в якому відповідач просить відмовити у позові та покласти судові витрати на позивача /а.с.79/.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши викладені у заявах по суті обставини, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та визначено зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що до 09.02.2007 відповідач ОСОБА_2 та мати позивача у справі ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, що також вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії серії НОМЕР_1 /а.с.16/.

Від даного шлюбу вони мають повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 09.10.2003 /а.с.9/.

З матеріалів справи встановлено, що головним державним виконавцем відділу ДВС Таращанського районного управління юстиції Токар І.В. 11.07.2005 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-281, виданого 22.06.2005 Таращанським районним судом Київської області за рішенням про стягнення аліментів, що вбачається з копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 1114278 від 11.07.2005 /а.с.6/.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 є студентом 1-го курсу, групи ТА-11, денної форми навчання, контрактного фінансування, факультету театру, кіно та естради Київського національного університету культури та мистецтв. Термін навчання: з 01.09.2021 по 30.06.2025, що підтверджується довідкою від 18.10.2021 за № , за підписом першого проректора ОСОБА_13 та декана факультету ОСОБА_14 /а.с.12/.

Відповідно до договору № 308/21/к/1-0244 від 10.08.2021 про навчання в Київському національному університеті культури та мистецтв підготовка вступника ОСОБА_1 здійснюється за денною формою здобуття освіти, за освітньою програмою акторське мистецтво театру та кіно, за спеціальністю 026 «Сценічне мистецтво» для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр /а.с.13/.

Сума до оплати за навчальний рік складає 50 000,00 грн, що вбачається з копії договору № 29688 про підготовку фахівця з вищою освітою /а.с.14, 15/.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів від 06.10.2021 за № 582, інформації про доходи ф/о ОСОБА_1 в ЦБД ДРФО немає /а.с.10/.

Крім того, відомості про страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) та інші дані для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування по ОСОБА_1 в Реєстрі застрахованих осіб відсутні, що вбачається з копії довідки про відсутність індивідуальних відомостей про особу /а.с.11/.

Мати позивача ОСОБА_6 на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_8 .. Від даного шлюбу має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що вбачається із копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 від 05.03.2009 та серії НОМЕР_4 від 15.01.2013, відповідно /а.с.87,88/.

Згідно довідки форми ОК-5 із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_6 та довідки про (отримання) не отримання допомоги № 734 від 24.11.2021, ОСОБА_6 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Білоцерківської райдержадміністрації та їй виплачується щомісячна компенсаційна виплата за догляд за особою з інвалідністю І групи, а також за особою, яка досягла 80-річного віку, а саме: з 11.12.2018 по 24.02.2044 призначено допомогу на догляд за ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 /а.с.90-91, 101 відповідно/.

Також із доданого до пояснення позивачем протоколу ультразвуквого дослідження ОЧП від 02.05.2019 вбачається, що згідно висновку ОСОБА_6 має ознаки вторинних дифузних змін паренхіми печінки, помірні гепатомегалії, хронічний калькульозний холецистит та хронічний панкреатит, що потребує довготривалого лікування /а.с.92/.

Із доданих до пояснення позивачем копії епікризу 00578/15/98, копії посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_5 , копії посвідчення інваліда війни ІІ групи серії НОМЕР_6 , копії виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 629 та копій виписок з історії хвороби № 196/35246 вбачається, що бабуся позивача ОСОБА_16 та свекруха матері позивача - ОСОБА_17 також не мають змоги допомагати, оскільки ОСОБА_17 є тяжкохворою та прикута до ліжка, а ОСОБА_16 інвалід війни та має другу групу інвалідності пов`язану з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та більшість часу проводить на лікуванні, що підтверджується /а.с.96-100/.

Також із доданої до пояснення позивачем довідки про доходи вітчима позивача ОСОБА_8 № 5493 3226 0844 6418 від 23.11.2021 вбачається, що він перебуває на обліку в Білоцерківському об`єднаному управлінні ПФУ в Київській області і отримує пенсію по інвалідності; за період 01.05.2021 по 31.10.2021 отримав пенсію в розмірі 13 200,00 грн /а.с.93/.

Із доданої до відзиву відповідачем копії довідки № 298 від 08.11.2021 судом встановлено, що останній перебуває на обліку в Таращанській районній філії Київського обласного центру зайнятості як безробітний з 04.11.2021 /а.с.48/.

16.02.2021 ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_18 , що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 від 16.02.2021 /а.с.50/.

Батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей виданих повторно 27.03.2021 серії НОМЕР_8 та серії НОМЕР_9 /а.с.51, 52/.

Згідно акту обстеження житлового приміщення від 04.11.2021 ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_7 та дітьми ОСОБА_8 , ОСОБА_9 /а.с.49/.

З наданого відповідачем дослідження МРТ поперекового відділу хребта від 19.06.2019 вбачається, що у його дружини ОСОБА_7 за висновком наявний остеохондроз та спондилоартроз поперекового відділу хребта, широкі дорсальні протрузії м/х дисків L4-L5, L5-S1, вузли Шморля L1-L4 тіл хребців, що вбачається з протоколу МРТ обстеження від 19.06.2019 /а.с.53/.

З даного приводу останньою було пройдено стаціонарне лікування в неврологічному відділенні КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 2» з 20.06.2019 по 27.06.2019, що вбачається з копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 6865 від 27.06.2019 /а.с.54/.

Вирішуючи даний спір, суд виходить із наступного.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 13.04.2021 (справа № 308/4214/18 провадження № 61-16005св20).

Дослідивши і оцінивши в сукупності усі надані докази, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на день звернення до суду досяг 18-річного віку, йому ще не виповнилось 23 роки, він продовжує навчання - навчається на 1 курсі Київського національного університету культури і мистецтв на денній формі навчання за спеціальністю «Сценічне мистецтво». Навчання на денній формі позбавляє повнолітнього сина відповідача можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, на придбання канцелярського приладдя, продуктів харчування, одягу та взуття, на оплату за навчання та сплату за гуртожиток. Також суд вважає, що витрати позивача на продукти харчування та інші додаткові витрати для його життя є

беззаперечними, оскільки для власного існування та навчання будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, засоби гігієни та миючі засоби, а це потребує певних коштів.

Згідно з ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач, заперечуючи проти вимог позивача, вказує, що на даний час він втратив роботу. До цього на його утриманні перебували дружина, двоє неповнолітніх дітей та непрацездатні батьки. Однак, доказів цих обставин (крім наявності на утриманні двох неповнолітніх дітей) відповідач суду не надав. Посилання відповідача на те, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі через запровадження карантинних обмежень з метою запобігання коронавірусної хвороби, суд не враховує, оскільки вплив таких карантинних обмежень стосується як відповідача, так і позивача в рівній мірі.

Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, судом враховується те, що відповідач ОСОБА_2 є працездатним чоловіком, з матеріалів справи не вбачається даних про поганий стан його здоров`я чи наявність інших істотних обставин, які б перешкоджали відповідачу у виконанні його батьківських обов`язків щодо його повнолітньої дитини.

Та обставина, що на даний час відповідач перебуває на обліку як безробітній в Таращанській районній філії Київського обласного центру зайнятості не перешкоджає йому працевлаштуватись і не звільняє його обов`язку надання фінансової допомоги повнолітньому сину, який потребує такої допомоги. Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідач став на облік в центр зайнятості 04.11.2021 - одразу після отримання ним 29.10.2021 копії позову, при цьому відзив датовано 09.11.2021.

Надані відповідачем копії медичних документів, чеків про придбання медикаментів (а.с.55-67) суд до уваги не приймає, оскільки зазначені документи не підтверджують витрат відповідача і його самого не стосуються.

До наданої відповідачем копії акту обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Таращанської міської ради Поліщуком О.О. про те, що відповідач ОСОБА_2 здійснює догляд за батьками, суд ставиться критично. Така оцінка суду зумовлена тим, що згідно положень Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» до повноважень депутата міської ради не входить право складання подібних документів. Відтак, для суду такий акт жодного юридичного значення не має і є неналежним доказом у справі.

З наведеного суд висновує, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину. Наявність малолітніх дітей не звільняє відповідача від обов`язку надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання, та потребує такої допомоги. Обов`язок утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує те, що він наразі не працевлаштований, водночас, даних про відсутність у нього доходу матеріали справи не містять, стан здоров`я відповідача, ту обставину, що у нього на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей.

Судом також враховується рівень спроможності другого із батьків позивача - його матері ОСОБА_6 надавати допомогу повнолітньому сину та приймається до уваги те, що матір позивача має на утриманні двох неповнолітніх дітей, здійснює догляд за особою похилого віку, від чого отримує незначний дохід, іншого доходу не має, за станом здоров`я потребує лікування. Вказане підтверджується наявними у справі письмовими доказами.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 має можливість і повинен забезпечувати своєму повнолітньому сину фінансову підтримку у вигляді сплати аліментів. Водночас, з огляду на перебування на утриманні відповідача двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу, що підтверджено копіями свідоцтв про народження, суд вважає за можливе визначити аліменти на повнолітнього сина у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Такий розмір допомоги, на переконання суду, є у даному випадку реальним, розумним і справедливим, дасть змогу підтримати повнолітнього сина та одночасно не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.

Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч.1 ст. 6 СК України).

Отже, мінімальний гарантований розмір аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у даному випадку до застосування не підлягає.

Згідно вимог ч. 2 ст. 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Конституція України у статті 129 визначає однією із основних засад судочинства змагальність сторін та свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вказаний принцип закріплено також і в Цивільному процесуальному кодексі України. Так, згідно ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін, що полягає в рівності прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, виходячи із принципу процесуальної рівності сторін, та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання підлягають до часткового задоволення з підстав та мотивів, викладених вище.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 141, 182, 199-200 Сімейного кодексу України, ст.ст.4, 12, 81, 235, 263, 265, 268, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 25 жовтня 2021 року і до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.

У решті позову ОСОБА_1 - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання на нього апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_10 , паспорт № НОМЕР_11 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_12 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 01.12.2021.

Суддя Таращанського районного суду Київської області О. О. Музиченко