ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 листопада 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/1474/19

Головуючий у першій інстанції Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1359/21

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

із секретарем: Шкарупою Ю.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 липня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності, -

У С Т А Н О В И В :

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила поділити спільне майно між колишнім подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наступним чином:

1) визнати за ОСОБА_1 право власності на всі будівельні матеріали та конструктивні елементи, що знаходяться у незавершеному будівництвом садовому будинку, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,0554 га, кадастровий номер :02:007:5263, цільове призначення - для ведення садівництва, який знаходиться в АДРЕСА_1 ;

2) визнати квартиру АДРЕСА_2 спільною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

3) виділити ОСОБА_1 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 ;

4) виділити ОСОБА_2 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 ;

5) визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля PEUGEOT 307 від 07.12.2016 № 7441/2016/229879, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

6) визнати автомобіль PEUGEOT 307 спільною власністю колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

7) стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію, що становить 1/2 вартості легкового автомобіля PEUGEOT 307 в розмірі згідно ринкової вартості, встановленої автотоварознавчою експертизою;

8) визнати гараж № НОМЕР_1 в гаражно-будівельному автокооперативі № 39 Новозаводської спілки автомобілістів м. Чернігів спільною власністю колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

9) стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію, що становить 1/2 вартості гаража № НОМЕР_1 в гаражно-будівельному автокооперативі №39 Новозаводської спілки автомобілістів м. Чернігів в розмірі згідно ринкової вартості, встановленої експертизою.

Позов обґрунтовувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2003 по 21.04.2017, за час якого ними було придбано майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності: земельну ділянку та садовий будинок, легковий автомобіль PEUGEOT 307, квартиру, гараж.

Спірний садовий будинок, зважаючи на рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.02.2018, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на 3/4 частин незавершеного будівництва садового будинку було відмовлено, не був визнаний незавершеним будівництвом в розумінні ст. 33 ЦК України. Враховуючи протиправні дії відповідача щодо незаконного руйнування та розбирання садового будинку, позивачка вважає, що є всі підстави відступити від принципу рівності часток подружжя і залишити в її власності решту будівельних матеріалів та конструктивних елементів, що залишились.

Після придбання спірної квартири відповідачем, у ній був зроблений капітальний ремонт за особисті кошти позивачки, тобто вартість майна істотно збільшилась. До розлучення сторін спірна квартира була єдиним житлом для позивачки та доньки сторін, які і на даний час зареєстровані у ній однак не проживають, оскільки відповідач чинити їм перешкоди. З відповідача судовим рішенням стягнуто аліменти на утримання їх дочки, брати участь у додаткових витратах останній добровільно не бажає. На думку позивачки, є всі підстави визнати квартиру спільною власністю подружжя і відступити від принципу рівності часток при її поділі.

Придбаний сторонами за період шлюбу автомобіль PEUGEOT 307 відповідач продав своєму батьку одразу після подання позову про розлучення, без відома та без згоди позивачки, а отримані кошти використав на свої потреби, оскільки сторони разом вже не проживали. Отже правочин щодо відчуження автомобіля є недійсним, оскільки укладений у порушення вимог ст. 65 СК України та ст. 369 ЦК України, без згоди позивачки та без належного законодавчо встановленого оформлення.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.07.2021 позовну заяву в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання гаража № НОМЕР_1 в Гаражно-будівельному автокооперативі № 39 Новозаводської спілки автомобілістів м. Чернігів спільною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації, що становить 1/2 вартості гаража № 969 в Гаражно-будівельному автокооперативі № 39 Новозаводської спілки автомобілістів м. Чернігів в розмірі згідно ринкової вартості встановленої експертизою, залишено без розгляду.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.07.2021 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів та конструктивних елементів, що знаходяться у незавершеному будівництвом садовому будинку, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,0554 га, кадастровий номер :02:007:5263, цільове призначення - для ведення садівництва, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів та конструктивних елементів, що знаходяться у незавершеному будівництвом садовому будинку, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,0554 га, кадастровий номер :02:007:5263, цільове призначення - для ведення садівництва, який знаходиться в м. Чернігові в садівничому товаристві «Природа» під № 75.

Визнано автомобіль PEUGEOT 307 універсал, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , 2006 року випуску, спільною власністю колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки PEUGEOT 307 універсал, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , 2006 року випуску, в розмірі 70 462,94 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

З апеляційними скаргами на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.07.2021 звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у визнані квартири АДРЕСА_2 спільною власністю сторін та здійсненні її поділу, а також в частині визначення розміру компенсації витрат позивачки, пов`язаних з наданням правничої допомоги та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у відповідних частинах вимог, посилаючись на необґрунтованість, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції: скасувати в частині визнання автомобіля PEUGEOT 307 універсал, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , 2006 року випуску, спільною сумісною власністю колишнього подружжя та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля в розмірі 70 462,94 грн, ухваливши нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити у повному обсязі; змінити в частині розподілу судових витрат по справі, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати в розмірі 4 251,21 грн.

Пунктом 10 частини 1 статті 252 ЦПК встановлено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі у випадку, встановленому п. 10 ч. 1 ст. 252 цього Кодексу, зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.03.2021 справу № 125/2157/19 (провадження № 61-18399св20) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання договорів недійсними та поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 10.11.2020 та додаткову постанову Вінницького апеляційного суду від 10.11.2020, передано для розгляду Великій палаті Верховного Суду, у зв`язку із необхідністю відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

Мотивуючи ухвалу, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що у жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила: визнати недійсними договори купівлі-продажу транспортних засобів від 10 вересня 2019 року, від 05 вересня 2019 року та від 22 листопада 2019 року; стягнути з відповідача грошову компенсацію за належну їй частку у спільному майні подружжя, в розмірі Ѕ вартості відчуженого майна, а саме транспортних засобів, у розмірі 558 797,50 грн, що еквівалентно 20 750 доларів США.

Позов обґрунтований тим, що у період шлюбу було придбано транспортні засоби марки HONDA CR-V 2015 року випуску, RENAULT MASTER 2013 року випуску, MERCEDES-BENZ SPRINTER 211, 2006 року випуску. Позивач зазначає, що згоди про добровільний поділ спірного майна між подружжям не досягнуто. Як стало відомо ОСОБА_1, відповідач на власний розсуд без згоди позивача відчужив вказані автомобілі.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 10 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Барського районного суду Вінницької області від 02 вересня 2020 року скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належну їй частку в майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя в розмірі Ѕ вартості відчуженого майна, а саме транспортних засобів: HONDA CR-V 2015 року випуску, RENAULT MASTER 2013 року випуску, MERCEDES-BENZ SPRINTER 211, 2006 року випуску, в сумі 25 500 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що у справі заявлено суперечливі позовні вимоги про визнання угод недійними та стягнення компенсації і які є взаємовиключними, позивачці слід стягнути компенсацію проданого майна у розмірі Ѕ частини вартості, зазначеної у договорі купівлі-продажу, оскільки дійсна вартість позивачкою не доведена.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зробив висновок про наявність правових підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду. При цьому колегією зазначені питання які постають при вирішені цієї справи, зокрема а) належний склад відповідачів у позові про визнання угоди недійсною; б) чи є позов про визнання угоди відчуження спільного майна подружжя первинним та ефективним при одночасному заявлені вимоги про відшкодування вартості проданого майна у порядку поділу майна подружжя; в) чи потрібно враховувати добросовісність при визнанні недійсним договору купівлі-продажу спільного майна подружжя вчиненого без згоди подружжя; г) чи підлягає врахуванню добросовісна поведінка інших учасників справи.

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду за умови відсутності процесуальної можливості іншого, зазначила, що вважає за необхідне відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження № 14-325цс18) та висновку Верховного Суду України від 23 травня 2012 року у справі № 6-37цс12 шляхом їх конкретизації.

Зокрема, мотивуючи необхідність уточнення висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленого у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Друга судова палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначила, що існує різна практика судів до визначення кола відповідачів у подібних правовідносинах, з огляду на заявлені позовні вимоги та обов`язкові підстави скасування судових рішень (частина 1 статті 411 ЦПК).

Так, під час розгляду справи № 205/1255/17-ц покупці за оспорюваними договорами купівлі-продажу до участі у справі залучені третіми особами та до них позовних вимог не пред`явлено. При цьому судові рішення у цій справі ухвалені із застосуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17, якою визнано недійсним договір іпотеки, при цьому, відповідачем був лише іпотекодавець, тоді як іпотекодержатель був залучений до участі у справі третьою особою.

Разом з тим, у пунктах 61-62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі № 910/856/17 (провадження № 12-128гс18) зазначено, що в якості відповідачів мають залучатись всі сторони правочину.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що у випадку «пред`явлення позову до неналежного відповідача суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача, у випадку його залучення».

При цьому Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, аналізуючи підстави для направлення справи до Великої Палати Верховного Суду, звернула увагу на первинність та вторинність заявлених позовних вимог та їх встановлення і як наслідок застосування способів захисту порушених прав.

Посилаючись на те, що оскільки Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладеного в раніше ухваленому судовому рішенні Великої Палати Верховного Суду, а також вирішити питання щодо виключної правової проблеми, та з огляду на те, що принцип верховенства права вимагає юридичної визначеності стосовно застосування норм права, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 27.04.2021 справу № 125/2157/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання договорів недійсними та поділ спільного майна подружжя прийнято до розгляду; розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами на 08 червня 2021 року у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

У справі 125/2157/19 (провадження № 61-18399св20) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання договорів недійсними та поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 10.11.2020 та додаткову постанову Вінницького апеляційного суду від 10.11.2020, що передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, та справі, яка переглядається Чернігівським апеляційним судом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності, наявні подібні правовідносини, тому колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 125/2157/19.

Керуючись ст. 252 ч. 1 п. 10, 253 ч. 1 п. 14, 260, 261, 368, 381 ч. 2, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Зупинити апеляційне провадження у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 125/2157/19.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 01 грудня 2021 року.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: Н.В.Висоцька

Н.В.Шитченко