Справа № 930/425/20
Провадження № 2/930/59/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2021 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - Науменка С.М.

за участі секретаря судового засідання - Андрущак Л.П.,

учасників справи: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Немирів, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров`я ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоровя, в обґрунтування якого зазначає наступне. На розгляді Гайсинського районного суду Вінницької області знаходилось кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 в скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.

ОСОБА_4 стороною обвинувачення обвинувачувався в тому, що він 21.10.2016 року, близько 23.30 години, біля приміщення нічного клубу «Неон», розташованого по вул. 1-го Травня м. Гайсин, використовуючи нікчемний привід, а саме конфлікту ситуацію, яка сталася перед цим між його дівчиною ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_6 , нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки та демонструючи явну зневагу до них, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, з мотивів явної неповаги до суспільства, умисно, грубо порушуючи громадський порядок та загальні норми поведінки, проявляючи особливу зухвалість з хуліганських спонукань, підбіг до нього ОСОБА_3 та умисно наніс йому послідовно два удари кулаком лівої руки в ділянку голови зліва.

Від нанесених ударів він втратив рівновагу та коли вирівнявся і підійшов до ОСОБА_4 , останній продовжуючи свої хуліганські дії, умисно наніс йому ще удар кулаком лівої руки в ділянку щелепи справа, внаслідок чого він впав на лівий бік об бетонну плитку, вдарившись при цьому об неї лівим колінним суглобом та лівим плечем.

Підвівшись він наблизився до ОСОБА_4 , який з хуліганських спонукань, умисно наніс йому ще один удар кулаком лівої руки в ділянку живота від чого він впав спиною на поверхню у виді бетонної плитки.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_4 заподіяв йому ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді «синців в ділянці правої щоки, правої вушної раковини, саден в ділянці правої вушної раковини, що справа, лівого плечового суглобу, лівої та правої кисті, 2-го та 4-го пальця правої кисті, лівого колінного суглобу, лівої гомілки, поверхневої рани в ділянці правої щоки», які згідно висновку експерта № 238 від 14.11.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене в ч. 1 ст. 296 КК України тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Відповідно до Ухвали Гайсинського районного суду від 18 листопада 2019 року, яка вступила в закону силу 25 листопада 2019 року, ОСОБА_4 було звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 296 КК України в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальну справу було закрито.

Його цивільний позов, поданий в рамках вказаного кримінального провадження, був залишений без розгляду і йому було рекомендовано звернутись до суду про відшкодування збитків в порядку цивільного судочинства.

Так, у відповідності до вимог ч.8 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ст.ст. 1166,1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Внаслідок вчинення зухвалих протиправних дій відносно нього зі сторони відповідача він проходив лікування у різних лікуючих установах/спеціалістах, за що було витрачено чимало коштів.

ОСОБА_3 та його рідні затратили кошти на лікування та транспортні послуги у загальній сумі 2 000 гривень.

Окрім значної матеріальної шкоди, йому потерпілому по справі було заподіяно і значну моральну шкоду.

Через тілесні пошкодження, які він отримав внаслідок вчинених злочинних дій, виникли психотравматичні фактори, що спричинили негативні емоції і переживання, призвели до погіршення стану здоров`я, викликали необхідність тривалого лікування. Крім того, ця подія призвела до тяжких фізичних, моральних страждань, порушила нормальний ритм життя.

В результаті цієї події він тривалий час не мав змоги працювати, не виконував звичних йому робіт і занять, що також суттєво впливає на глибину його моральних страждань.

Розмір моральної шкоди, завданої йому позивачу він оцінює у сумі 30 000 гривень.

Представник позивача адвокат Кіцула В.І. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 підтримує просить суд їх задовольнити та стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 матеріальні збитки в сумі 2000 грн. та моральну шкоду в сумі 30 000 гривень.

Представник відповідача ОСОБА_2 , в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, заперечує проти їх задоволення. Просить відмовити у задоволенні позову.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи, як окремо, так і в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом, з пояснень сторін по суті справи, встановлено, що ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.11.2019 року у справі № 129/1298/17 звільнено обвинуваченого ОСОБА_4 згідно клопотання його захисника адвоката Дунаєва І.Б. від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 296 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000825, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України закрито.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частинами 1, 2 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на твердження представника позивача так і представника відповідача щодо наявності ухвали суду за подією, яка була між сторонами і стала підставою звернення до суду ОСОБА_3 , суд визнає дану обставину щодо такої події, результату розгляду такими, що не підлягають доказуванню і є встановленим фактом.

Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1177 названого Кодексу встановлено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Представник позивача Кіцула В.І., в судовому засіданні пояснив, що шкода завдана ОСОБА_3 неправомірними діями відповідача внаслідок вчинення останнім кримінального правопорушення. А отже, суд приходить до висновку, що саме протиправними діями відповідача ОСОБА_4 , в результаті вчинення ним кримінального правопорушення, внаслідок вчинення якого позивачу ОСОБА_3 були причинені легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, позивачу ОСОБА_3 була завдана моральна шкода.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи,а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Отже, визначення розміру моральної шкоди в грошовому еквіваленті належить до компетенції суду на підставі прямої вказівки ЦК України, а проведення експертизи для визначення розміру такої шкоди не є абсолютно необхідним. Суд в будь-якому випадку повинен самостійно визначити обґрунтований розмір моральної шкоди залежно від критеріїв, наведених в ЦК України, а також з урахуванням будь-яких інших обставин, які мають істотне значення, керуючись при цьому вимогами розумності і справедливості.

Пунктами 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами та доповненнями, передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку із порушенням наданих прав, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно з п. 5 вищевказаної постанови Пленуму, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

На думку суду, позивач ОСОБА_3 поза всяким розумним сумнівом зазнав моральних та душевних страждань у зв`язку з нанесенням йому відповідачем ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Враховується, що позивач після нанесення йому тілесних ушкоджень відповідачем знаходився на лікуванні, що в подальшому призвело до втрати здатності та можливості здійснювати основні компоненти в повсякденному житті, та поставило позивача в невигідне становище в порівнянні зі здоровими людьми, та обмежило його можливості на соціальному рівні, а тому вимога про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, не дивлячись на невизнання представником відповідача позову. ОСОБА_3 переніс фізичний біль, тривалий час змушений був лікуватися, була принижена його честь та гідність, в зв`язку з чим він переніс моральні страждання, а тому суд вважає за необхідне задовольнити його позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на його користь 10000 грн. в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди, та матеріальні збитки в сумі 164 грн. 56 коп.

Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи; у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином,позивач ОСОБА_3 при зверненні до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином ОСОБА_4 , звільнена від сплати судового збору, а тому, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22,23,1166,1167 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 89, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , матеріальні збитки на суму 164 (сто шістдесят чотири) грн. 56 коп. та моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмір 840,80.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати та на оплату правничої допомоги у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст.ст.351-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Немирівського

районного суду: С.М.Науменко