Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2021 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В. , за участю секретаря судового засідання Скудар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми надмірно сплачених коштів щомісячної державної допомоги внутрішньо переміщеним особам,

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2020 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 суму щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 1278,60 гривень та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 гривень.

В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в УСЗН Кальміуського району Маріупольської міської ради як отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Вказана допомога ОСОБА_1 була призначена на період з 06.11.2014 до 05.05.2015 року, з 07.05.2015 року по 06.11.2015 року, з 06.11.2015 року по 06.05.2016 року, з 17.05.2016 року по 05.11.2016 року та з 02.11.2016 по 30.11.2016 року. Позивач є правонаступником всіх прав та обов`язків, функцій та повноважень щодо соціального захисту управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради. У квітні 2017 року управлінням соціального захисту населення Кальміуського району була отримана інформація Держприкордонслужби від 21.03.2017 року про перетин державного кордону внутрішньо переміщеними особами та встановлено, що ОСОБА_1 разом із своїм чоловіком ОСОБА_2 були відсутні на підконтрольній українській владі території з 30.11.2016 року по 01.02.2017 року (понад 60 днів). У зв`язку із цим та на підставі підпункту 3 пункті 1 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідки внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_1 та її чоловіка рішеннями начальника управління від 13.04.2017 року були скасовані. Розпорядженням комісії від 12.05.2017 року було прийнято рішення про припинення виплати всіх видів соціальної допомоги з 13.04.2017 року. Після проведення перерахунків рішенням №45 від 25.05.2017 року було встановлено наявність надмірно виплачених ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам за період з 13.04.2017 року по 30.04.2017 року в розмірі 1278,60 гривень. Листами від 26.05.2017 року та від 08.12.2017 року відповідачку було повідомлено про наявність переплати адресної допомоги та про можливість її добровільного погашення. Однак до теперішнього часу ОСОБА_1 заборгованість не погасила, чим завдала шкоди інтересам держави. Також позивач просить поновити строк звернення до суду із даним позовом, оскільки про вказану дебіторську заборгованість ОСОБА_1 департаменту стало відомо лише 01.01.2018 року.

На підставі зазначеного просить задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її присутності в порядку письмового провадження, про що надала відповідну заяву.

Відповідач в судове засідання не прибула, надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнала, просила розглядати справу без її присутності. Також надіслала до суду відзив на позовну заяву та заяву про застосування строків позовної давності, в яких вказала, про законність отриманих сум допомоги та відсутність підстав для їх повернення. Посилалась на пункт 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженої, постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 (в редакції, яка діяла під час спірних правовідносин), відповідно до якого суми грошової допомоги повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу лише в тому разі, коли вони виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями. Звертаючись до управляння за призначенням допомоги відповідачкою було зазначено достовірну інформацію. Також вказувала, що відповідно до пункту 12 Порядку у разі зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця. З огляду на це адресна допомога за період з 13.04.2017 по 30.04.2017 року була виплачена їй правомірно. Крім цього, посилаючись на загальну позовну давність та початок її перебігу, передбачену статтями 253, 257, 261 ЦК України, зазначала, що початок перебігу позовної давності по цій справі необхідно вважати з 13.05.2017 року, тобто з наступного дня після того, як Позивач прийняв розпорядження про припинення виплати адресної допомоги. Тому термін позовної давності сплив 13.05.2020 року. На підставі цього просила застосувати строки позовної давності до спірних правовідносин. Крім того, звертала увагу на відсутність достатніх повноважень у представника позивача, яка підписала позовну заяву, оскільки вона не є адвокатом та не є особою, яка може здійснювати самопредставництво органу місцевого самоврядування. На підставі цього просила відмовити у позовних вимогах.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що закріплено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085.

06 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Кальміуського району міста Маріуполя із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно з довідкою від 06.11.2014 року № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, виданої Управлінням соціального захисту населення Іллічівського району Маріупольської міської ради, ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа. Місцем переміщення та фактичного проживання є АДРЕСА_2 , а з 20.03.2015 року АДРЕСА_3 .

Рішенням УПСЗН Іллічівського (Кальміуського) районну м. Маріуполя від 07.11.2014 року ОСОБА_1 було призначено допомогу на проживання, як переміщеним особам, з 06 листопада 2014 року по 05 травня 2015 року.

В подальшому ОСОБА_1 неодноразово зверталась із аналогічними заявами до УПСЗН Іллічівського (Кальміуського) районну м. Маріуполя про призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання та рішеннями позивача від 07.05.2015 року, від 06.11.2015 року, від 17.05.2016 року, від 02.11.2016 року ОСОБА_1 було призначено відповідну адресну допомогу переміщеним особам на проживання в період з 06.11.2014 року по 05.05.2015 року, з 07.05.2015 року по 06.11.2015 року, з 07.11.2015 року по 06.05.2016 року, з 17.05.2016 року по 05.11.2016 року, з 02.11.2016 року по 01.05.2017 року.

Згідно з рішенням начальника управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради від 13.04.2017 року №01/1521 довідку ОСОБА_1 від 06.11.2014 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи було скасовано відповідно до пункту 3 пункту 1 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Вказане рішення обґрунтовано тим, що на підставі інформації Державної прикордонної служби України (вхідний №5862/0/2-17/22 від 21.03.2017 року) щодо перетину державного кордону України внутрішньо переміщених осіб, які до 30.11.2016 року по 01.02.2017 року (понад 60 днів) виїхали за межі контрольованої українською владою територією та станом на 01.02.2017 року не повернулися до фактичного місця проживання ОСОБА_1 були надані завідомо недостовірні відомості щодо часу покинення свого зареєстрованого місця проживання для внесення в Єдину інформаційну базу даних внутрішньо переміщених осіб.

Згідно з розпорядженням керівника УПСЗН від 12 травня 2017 року ОСОБА_1 було припинено виплату допомоги з 13.04.2017 року.

Згідно з рішенням УПСЗН Кальміуського району Маріупольської міської ради №15 від 25.05.2017 року за ОСОБА_1 утворилася переплата допомоги переміщеним особами на проживання у розмірі 1278,60 гривень за період з 13.04.2017 року по 30.04.2017 року у зв`язку із скасуванням довідки внутрішньо переміщеної особи. Вказана сума допомоги підлягає відшкодуванню.

При вирішенні спірних правовідносин та визначення обґрунтованості позовних вимог суд виходить з наступних положень.

Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Механізм надання тимчасової державної допомоги переміщеним особам на проживання регламентує Порядок призначення та виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (далі - Порядок). Відповідно до Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї.

Тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк одержувач подає лише заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період.

Зі справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована у м.Донецьку на тимчасово окупованій території Донецької області.

06.11.2014 року відповідачці видана довідка про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з 16 липня 2014 року. Місцем реєстрації зазначено АДРЕСА_2 .

Згідно заяви ОСОБА_1 від 02.11.2016 року про призначення грошової допомоги на покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг, її фактичне місце проживання (перебування) визначено в АДРЕСА_2 . При цьому заявник була проінформована, що інформація подана у цій заяві, а також документи, додані до неї, можуть бути перевірені органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів (а.с.16). Також в заяві вона була письмово проінформована про обов`язок у триденний строк повідомити управління соціального захисту населення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, з дня настання таких обставин.

Рішенням УПСЗН Кальміуського району Маріупольської міської ради від 16 грудня 2015 року відповідачці та її чоловікові була призначена щомісячна адресна допомога на період з 01.12.2016 року по 01.05.2017 року в розмірі по 2131,00 гривні (а.с.18).

Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08 червні 2016 року № 365 набрав чинності 14.06.2016 і далі - Порядок контролю). Цей Порядок надав управлінню повноваження відвідувати внутрішньо переміщених осіб з моменту набрання ним чинності. У разі відсутності особи за фактичним місцем проживання та неявкою осіб для проходження фізичної ідентифікації робити запити до Держприкордонслужби щодо виїзду особи за кордон, на тимчасово окуповану територію України або до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Також органам УСЗН, відповідно до даного Порядку (пункт 4), надано право проводити додаткову перевірку за наявності інформації про повернення внутрішньо переміщеної особи на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, чи її виїзд за кордон, або отримання такої інформації від МВС, СБУ, Держприкордонслужби.

Згідно з п. 10 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Грошова допомога є цільовою допомогою і надається внутрішньо переміщеним особам для покриття виплат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (п. 1 постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505).

Згідно отриманої від Державної прикордонної служби України інформації щодо перетину лінії розмежування УПСЗ було встановлено відсутність ОСОБА_1 та члена її сім`ї - ОСОБА_2 понад 60 днів, що відповідно до частини 1-3 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» вважається поверненням особи до покинутого місця постійного проживання та є підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Вказана інформація та відсутність ОСОБА_2 понад 60 днів (неповернення в строк до 01.02.2017 року) відповідачкою не спростована.

У зв`язку із цим рішеннями управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради від 13.04.2017 року №01/1521 та від 13.04.2017 року №01/1518 довідки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про взяття їх на облік як внутрішньо переміщених осіб були скасовані.

Згідно з рішенням УПСЗН №45 від 25.05.2017 року у ОСОБА_1 утворилась переплата допомоги переміщеним особам на проживання у розмірі 1278,60 гривень за період після скасування довідки з 13.04.2017 року по 30.04.2017 року.

Відповідно до п. 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають, на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Відповідно до п. 3 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 № 509, при взятті на облік особа повідомляє відомості про фактичне місце проживання.

У відповідності з вимогами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За вимогами ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що факт не проживання відповідачки та члена її сім`ї в період з 30.11.2016 року по 01.02.2017 року ( понад 60 днів) за заявленою нею адресою - АДРЕСА_2 було підтверджено належними доказами, які не спростовані відповідачем.

Дана обставина позбавляє відповідачку права на отримання адресної грошової допомоги, призначеної відповідно до рішення УПСЗН Кальміуського району Маріупольської міської ради від 16 грудня 2016 року для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг, оскільки понесення цих витрат не доведено.

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014року № 637 у разі встановлення контролюючими органами факту незаконного одержання бюджетних коштів, який не оскаржений у судовому порядку, кошти у сумі, що незаконно отримані, повертаються до державного бюджету.

Тобто вимоги позивача про стягнення сум надміру виплачених коштів допомоги є обґрунтованими та законними.

Разом з тим, відповідачем було заявлено про пропуск строків позовної давності за пред`явленими вимогами.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що інформацію з Державної прикордонної служби України позивач отримав 21.03.2017 року за вхідним номером 5862/0/2-17/22, що зафіксовано в рішенні УПСЗН Кальміуського району Маріупольської міської ради від 13.04.2017 року №01/1521. Цим же рішенням УПСЗН були скасовані довідки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про взяття їх на облік як внутрішньо переміщених осіб, внаслідок подання завідомо недостовірних відомостей щодо місця постійного проживання. 12 травня 2017 року УПСЗН було винесено розпорядження про припинення виплат допомоги переміщеним особам на проживання. Рішенням УПСЗН Кальміуського району Маріупольської міської ради №45 від 25 травня 2017 року було встановлено факт переплати допомоги за період з 13.04.2017 року по 30.04.2017 року в сумі 1278,60 гривень, який підлягав відшкодуванню.

Тобто із вказаних доказів слідує, що позивач вже травні 2017 року отримав інформацію, яка підтверджувала неправомірність отримання допомоги ОСОБА_1 , та, як вбачається з тексту самої позовної заяви, 26 травня 2017 року позивач вживав заходи для досудового врегулювання спору та повернення надмірно сплачених коштів.

Отже суд дійшов висновку, що моментом початку перебігу строку позовної давності для позивача є момент, коли він дізнався про порушення свого права, тобто з моменту винесення рішення №45 від 25 травня 2017 року про виявлення фактів переплати допомоги. Саме з цього періоду позивач дізнався про порушення свого права і у позивача виникло право на подачу відповідного позову, особливо після вжиття ним в травні 2017 року заходів позасудового врегулювання спору, які виявилися безрезультатними.

Посилання позивача про ліквідацію 01.01.2018 року районного управління соціального захисту населення та передачу 01.01.2018 року всіх активів, в тому числі дебіторської заборгованості, його правонаступнику - департаменту соціального захисту населення, та у зв`язку із цим розпочаток перебігу строку позовної давності для позивача саме з цього моменту, суд вважає неспроможним, оскільки вказані обставини не є для позивача законною підставою на переривання строку позовної давності в розумінні норм статей 264 ЦК України або його відтермінування на 01.01.2018 року, тим більше, що позивач є правонаступником всіх прав та обов`язків ліквідованого управління. Крім того, згідно з статтею 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

З огляду на це твердження позивача про початок перебігу для нього строку позовної давності саме з 01.01.2018 року є необґрунтованими та спростовуються наведеними положеннями діючого законодавства.

З урахуванням зазначеного, оскільки з 26 травня 2017 року розпочався перебіг строку позовної давності, який був пропущений позивачем у зв`язку із звернення до суду з позовом лише в грудні 2020 року, тому позовні вимоги про стягнення суми надмірно сплачених коштів щомісячної державної допомоги за період з 13.04.2017 року по 30.04.2017 року в сумі 1278,60 гривень задоволенню не підлягають, так як заявлені поза трирічним строком позовної давності.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, статтею 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням сукупності встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про те, що позивачем без поважних причин пропущено строки позовної давності, що є підставою для відмови у позові.

Відповідно до статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що у задоволені позову слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 81, 89, 247, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми надмірно сплачених коштів щомісячної державної допомоги внутрішньо переміщеним особам відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через суд першої інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 04 лютого 2021 року.

Суддя: Д. В. Кузнецов