Ухвала

04 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 760/17071/17

провадження № 61-861ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року Акціонерне товариство «Укрсиббанк» (далі - АТ «Укрсиббанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором № 31-4KG/05-20005И (№ 1) від 06 травня 2005 року у розмірі 12 869,04 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту і процентів у розмірі 31 грн 67 коп.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року позов АТ «Укрсиббанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором № 31-4KG/05-20005И від 06 травня 2005 року в розмірі 12 869 (дванадцять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять) доларів США 04 центи, що еквівалентно 305 253,63 грн та пеню в сумі 31,67 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року в частині задоволення позову АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судового збору скасовано і ухвалено нове рішення в цій частині, яким у задоволенні позову АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судового збору відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

15 січня 2021 року (згідно з відміткою на поштовому конверті) АТ «Укрсиббанк» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 305 285,30 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн * 250 = 567 500 грн).

Отже, зазначена справа не підлягає касаційному оскарженню.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягає касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

В. М. Коротун