ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 листопада 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 2521/570/2012

Головуючий у першій інстанції Цигура Н. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1403/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

із секретарем: Зіньковець О.О.,

заявник: прокурор Срібнянського району Чернігівської області в інтересах держави в особі Карпилівської сільської ради Срібнянського району,

розглянув у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2012 року у справі за заявою прокурора Срібнянського району Чернігівської області в інтересах держави в особі Карпилівської сільської ради Срібнянського району про визнання спадщини відумерлою,

місце ухвалення судового рішення смт Срібне.

У С Т А Н О В И В:

У травні 2012 року прокурор Срібнянського району в інтересах держави в особі Карпилівської сільської ради звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати відумерлою спадщину, що відкрилася в с. Карпилівка Срібнянського району Чернігівської області після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається з права на земельну частку (пай), що посвідчено сертифікатом серії ЧН № 055668, розміром 6,50 умовних кадастрових гектарів, вартістю 121 688,42 грн, та передати відумерлу спадщину у власність територіальної громади с. Карпилівка Срібнянського району Чернігівської області.

У заяві прокурор зазначав, що за життя ОСОБА_2 отримала право на земельну частку (пай), що посвідчено сертифікатом серії ЧН № 055668, виданим на підставі розпорядження Срібнянської РДА від 02 квітня 1996 року № 68. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої увійшло і право на земельну частку (пай), однак спадщина ніким не прийнята, спадкоємці і за законом, і за заповітом відсутні. Прокурор, посилаючись на положення ст. 1277 ЦК України, просив задовольнити його вимоги.

Рішенням від 07 червня 2012 року Срібнянський районний суд Чернігівської області визнав відумерлою спадщину, що відкрилась у с. Карпилівка Срібнянського району Чернігівської області після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається з права на земельну частку (пай), що посвідчена сертифікатом серії ЧН № 055668, розміром 6,50 умовних кадастрових гектарів, вартістю 121 688,42 грн, та передав відумерлу спадщину територіальній громаді за місцем відкриття спадщини с. Карпилівка Срібнянського району Чернігівської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі у справі), посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_3 , який, у свою чергу, фактично прийняв спадщину після померлої матері ОСОБА_2 , оскільки на день її смерті постійно проживав разом з нею, що підтверджується відповіддю Карпилівського старостинського округу Срібнянської селищної ради від 13 січня 2021 року № 5.

У наданому відзиві на апеляційну скаргу Прилуцька окружна прокуратура (колишня прокуратура Срібнянського району), не погодившись з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Доводи відзиву зводяться до того, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 діяв ЦК УРСР 1963 року. Так, відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР ОСОБА_1 не надав доказів на підтвердження вступу ОСОБА_3 в управління або володіння спадковим майном після смерті матері ОСОБА_2 . Звертає увагу на те, що спадковим майном була не конкретна земельна ділянка, а право на земельну ділянку (пай), і належним доказом того, що ОСОБА_3 фактично вступив в управління або володіння спадковим майном могли бути лише конкретні його дії щодо оформлення права власності на земельну ділянку, тобто оформлення державного акта про право власності на неї.

25 жовтня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просив розглянути його апеляційну скаргу без його участі. Зазначив, що апеляційну скаргу підтримує та наполягає на її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню із залишенням заяви прокурора без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Задовольняючи заяву прокурора Срібнянського району, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якого увійшло право на земельну частку (пай), яка ніким не успадкована, спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, з часу відкриття спадщини сплинуло більше одного року, тому наявні підстави, передбачені ст. 1277 ЦК України, для визнання спадщини відумерлою.

Однак до такого висновку суд першої інстанції дійшов без достатнього з`ясування всіх обставин справи та вимог закону, тому колегія суддів апеляційного суду з наведеним вище висновком районного суду погодитись не може, виходячи з наступного.

У справі встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Карпилівка Срібнянського району Чернігівської області (а.с. 4).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» розміром 6,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 055668 (а.с. 7).

Як свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 24 квітня 2012 року, дані про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_2 відсутні (а.с. 11).

За інформацією Карпилівської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області від 17 травня 2012 року № 03-04/189, на території сільської ради в с. Карпилівка проживала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті залишилась спадщина (земельний пай розміром 5,83 га). Від її імені в сільській раді був посвідчений заповіт від 21 січня 1999 року за реєстровим № 4 на її сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , не переоформивши спадщини. Після її смерті пройшло 13 років (а.с. 2).

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Статтею 525 ЦК УРСР передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (стаття 549 ЦК УРСР).

За приписами статті 553 ЦК УРСР, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 1277 ЦК України (у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення) у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, відумерлість спадщини означає, що на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця, ніхто зі спадкоємців в силу різних причин не претендує, або спадкоємці фактично чи юридично взагалі відсутні, внаслідок неможливості спадкування територіальна громада за місцем відкриття спадщини на підставі рішення суду стає законним правонаступником (не спадкоємцем) померлої особи в частині тих прав та обов`язків, які залишилися після її смерті.

Звернувшись у травні 2012 року із заявою про визнання спадщини відумерлою, прокурор Срібнянського району в інтересах держави в особі Карпилівської сільської ради обґрунтовував вимоги тим, що за життя ОСОБА_2 отримала право на земельну частку (пай), після смерті якої відкрилася спадщина, спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає, спадщина ніким не прийнята.

Разом із тим, за наданими ОСОБА_1 письмовими доказами, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_2 разом з нею проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_3 , який за власний рахунок похоронив свою матір, що підтверджується довідкою Карпилівського старостинського округу Срібнянської селищної ради Чернігівської області від 13 січня 2021 року № 5 (а.с. 41).

З копії актового запису про смерть ОСОБА_2 вбачається, що свідоцтво про смерть отримав ОСОБА_3 для пред`явлення в районне управління соціального захисту населення (а.с. 4).

За життя ОСОБА_2 склала заповіт на ім`я свого сина ОСОБА_3 (а.с. 2).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер (а.с. 43).

16 грудня 2009 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , і складається із земельної ділянки площею 5,96 гектарів у межах згідно з планом, розташованої на території АДРЕСА_2 , цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, що належала спадкодавцю на підставі розпорядження Срібнянської районної державної адміністрації від 18 квітня 2003 року № 175 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за № 183. Дане свідоцтво посвідчене державним нотаріусом Срібнянської районної державної нотаріальної контори Зубко Н.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1524 (а.с. 44).

За змістом ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , обґрунтовуючи право на оскарження даного рішення зазначав, що є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який, в свою чергу, фактично прийняв спадщину після померлої ОСОБА_2 , яка являється його матір`ю.

Зважаючи на вищенаведені норми та дослідивши обставини справи в сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що висновок районного суду про задоволення заяви прокурора про визнання спадщини відумерлою за наявністю для цього законних підстав не ґрунтується на матеріалах справи та не відповідає вимогам закону.

Апеляційний суд приходить до висновку, що, маючи інформацію про наявність у померлої ОСОБА_2 спадкоємця, суд першої інстанції не з`ясовував шляхом направлення відповідних запитів до органу місцевого самоврядування інформації щодо складу родини померлої на час її смерті та можливість фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном спадкоємцями, як це було врегульовано ЦК УРСР, що був чинним на час відкриття спадщини після померлої ОСОБА_2 , хоча був зобов`язаний це зробити, оскільки при розгляді справи в порядку окремого провадження суд не обмежений принципом змагальності і тими доказами, що надали сторони.

Як свідчать наявні у справі докази, ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом і належним чином оформив свої спадкові права після смерті ОСОБА_3 , який на час смерті матері ОСОБА_2 був зареєстрований і проживав з нею за однією адресою. Оскільки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 отримав у грудні 2009 року, на день подачі заяви прокурора про визнання спадщини відумерлою його права, як спадкоємця, ухваленим рішенням порушуються, а отже його доводи про те, що він мав бути залучений до участі у справі в якості заінтересованої особи, є слушними.

Не приймаються до уваги доводи Прилуцької окружної прокуратури про те, що ОСОБА_1 не надав доказів на підтвердження вступу ОСОБА_3 в управління або володіння спадковим майном після смерті своєї матері ОСОБА_2 , оскільки зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 та наданих ним письмових доказів вбачається спір про право на спадщину, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2 , і що такий спір повинен вирішуватися судом в позовному провадженні з залученням до участі в справі усіх осіб, які претендують на теперішній час на спадкове майно померлої ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 234 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення) суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Згідно з ч. 6 ст. 235 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення) якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Установивши, що ОСОБА_1 заперечує проти задоволення заяви прокурора і стверджує про спадкування ним права на земельну частку (пай) як спадкоємець майна ОСОБА_3 , який фактично прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає, що в даному випадку має місце спір про право, який слід вирішувати в порядку позовного провадження, а отже апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, підлягає скасуванню з залишенням заяви без розгляду.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії (а.с. 33) і, згідно п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Прилуцька окружна прокуратура (колишня прокуратура Срібнянського району) не має статусу юридичної особи, у зв`язку з чим і не має самостійного балансу та рахунків у банківських установах. У відзиві на апеляційну скаргу, Прилуцька окружна прокуратура зазначала своїм реквізитом - (а.с. 64-66).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, зробленого апеляційним судом за пошуком коду ЄДРПОУ юридичної особи, вбачається, що юридичною особою з вищезазначеним кодом є Чернігівська обласна прокуратура, місцезнаходженням якої є м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9.

Ураховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а також те, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, з Чернігівської обласної прокуратури на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 160,95 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 141, 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2012 року скасувати.

Заяву прокурора Срібнянського району Чернігівської області в інтересах держави в особі Карпилівської сільської ради Срібнянського району про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Стягнути з Чернігівської обласної прокуратури (14000, Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9, ) на користь держави судовий збір в сумі 160,95 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 грудня 2021 року.

Головуючий: Судді: