Ухвала

Іменем України

02 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 337/6138/18

провадження № 61-856ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Мартєва С. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Запорізького апеляційного суду від 16 грудня

2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Акціонерне товариство «Універсал Банк»

(далі - АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просило стягнути солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором від 11 червня 2008 року станом на 27 березня 2018 року у розмірі 13 700,40 швейцарських франків.

У травні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з клопотанням про закриття провадження у справі в частині простроченої заборгованості за кредитом станом на 27 березня 2018 року у розмірі

2 252,64 швейцарських франків, суми дострокового стягнення

кредиту - 5 463,53 швейцарських франків, відсотків станом на 17 лютого 2016 року - 1 924,87 швейцарських франків, підвищених відсотків станом

на 17 лютого 2016 року - 81,68 швейцарських франків.

Ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 05 червня

2019 року провадження у справі закрито.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 24 липня 2019 року ухвалу Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 05 червня 2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У травні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з повторним клопотанням про закриття провадження у справі, аналогічним за змістом

з клопотанням, поданим у травні 2019 року.

Ухвалою Хортицького районного суду Запорізької області від 20 травня 2020 року клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволено.

Провадження у справі в частині стягнення простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 2 252,64 швейцарських франків та суми дострокового стягнення кредиту в сумі 5 473,53 швейцарських франків; відсотків станом на 17 лютого 2016 року - 1 924,87 швейцарських франків; підвищених відсотків станом на 17 лютого 2016 року - 81,68 швейцарських франків, закрито.

Розгляд справи в іншій частині позовних вимог призначено до розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що є ухвала суду першої інстанції, яка набрала законної сили, про закриття провадження у справі, постановлена з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме - про стягнення заборгованості станом на 17 лютого 2016 року.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, АТ «Універсал Банк» оскаржило її в апеляційному порядку.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року ухвалу Хортицького районного суду Запорізької області від 20 травня 2020 року в частині закриття провадження у справі скасовано, справу повернуто для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що рішення третейського суду про стягнення з відповідачів кредитної заборгованості не виконано, а також у видачі виконавчого листа на його примусове виконання банку було відмовлено, тому закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суперечить змісту цієї статті перешкоджає подальшому провадженню у справі щодо існуючого у сторін спору.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять скасувати постанова суду апеляційної інстанції і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Суди встановили, що у грудні 2018 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У травні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з клопотанням про закриття провадження у справі в частині простроченої заборгованості за кредитом станом на 27 березня 2018 року у розмірі

2 252,64 швейцарських франків, суми дострокового стягнення

кредиту - 5 463,53 швейцарських франків, відсотків станом на 17 лютого 2016 року - 1 924,87 швейцарських франків, підвищених відсотків станом

на 17 лютого 2016 року - 81,68 швейцарських франків.

Ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 05 червня

2019 року провадження у справі закрито.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 24 липня 2019 року ухвалу Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 05 червня 2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У травні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з повторним клопотанням про закриття провадження у справі, аналогічним за змістом з клопотанням, поданим у травні 2019 року.

Ухвалою Хортицького районного суду Запорізької області від 20 травня 2020 року клопотання Білик М. В, ОСОБА_2 задоволено.

Провадження у справі в частині стягнення простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 2 252,64 швейцарських франків та суми дострокового стягнення кредиту в сумі 5 473,53 швейцарських франків; відсотків станом на 17 лютого 2016 року - 1 924,87 швейцарських франків; підвищених відсотків станом на 17 лютого 2016 року - 81,68 швейцарських франків, закрито.

Розгляд справи в іншій частині позовних вимог призначено до розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, АТ «Універсал Банк» оскаржило її в апеляційному порядку.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року ухвалу Хортицького районного суду Запорізької області від 20 травня 2020 року в частині закриття провадження у справі скасовано, справу повернуто для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 11 червня 2008 року станом на 27 березня 2018 року у розмірі 13 700,40 швейцарських франків, від сплати якої на користь банку відповідачі у добровільному порядку ухиляються.

Як на підставу своїх позовних вимог банк посилався на те, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (місто Київ) від 25 вересня 2015 року № 1535/15 за позовом ПАТ «Універсал Банк» з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно стягнута заборгованість за кредитним договором від 11 червня 2008 року в розмірі 17 189,21 швейцарських франків. Проте ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва

від 29 листопада 2017 банку відмовлено у видачі виконавчого листа,

у зв`язку з чим він змушений повторно звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, якщо рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто, коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, ухваленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Європейський суд з справ людини зазначає, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та повертаючи для продовження розгляду до суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що рішення третейського суду про стягнення з відповідачів кредитної заборгованості не виконано і що у видачі виконавчого листа на його примусове виконання банку відмовлено, не перевірив, чи була вказана обставина підставою пред`явлення позову у справі № 337/3679/16-ц, провадження у якій є закритим, що призвело до неправильного застосування пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, у зв`язку з чим апеляційний суд обґрунтовано повернув справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини п`ятої, шостої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Запорізького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. О. Карпенко

С.Ю. Мартєв