Провадження № 2/638/5266/21
РІШЕННЯ

Іменем України

22 листопада 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Суркової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виключення з актового запису №3935 від 03.11.2017 року про народження ОСОБА_3 відомостей про ОСОБА_1 як батька дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, власних дітей не було та вони стали усиновлювачами дитини- ОСОБА_3 . Шлюб між сторонами розірвано та позивача позбавлено батьківських прав відносно дитини. Наразі позивач перебуває в цивільному шлюбі з іншою жінкою та має двох дітей, відповідач також перебуває у цивільному шлюбі з іншим чоловіком, позивач не вважає дитину своєю кровною, останній раз бачив її взимку 2018 року. На підставі ст.136 СК України просить задовольнити його позовні вимоги.

При поданні позовної заяви позивачем долучено нотаріально завірену заяву відповідача про визнання позовних вимог.

12.11.2021 року надійшли пояснення третьої особи з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відомості про батьківство можуть бути виключені лише на підставі рішення суду про скасування усиновлення, просили розглядати справи за їх відсутності.

У судове засідання учасники справи не з`явились, клопотань про відкладення слухання справи не надходило, позивач при поданні позовної заяви просив розглядати справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 18.12.2017 року (справа №638/18780/17) визнано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 усиновлючами дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внесено зміни до актового запису №3935 про народження дитини, в графі батько записати « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , присвоєно дитині прізвище, ім`я, по-батькові ОСОБА_3 . Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.02.2019 року шлюб між сторонами розірвано та заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 16.09.2019 року позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_3 .

Положеннями статей 1, 2, 18, 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану, в тому числі про народження дитини, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

Пунктами 2.13, 2.13.1 "Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання", затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року N 96/5", встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актововому записі цивільного стану.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Згідно із частиною першою статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Підставою для задоволення позову є доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною. Ці дані можуть бути встановлені на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Важливе значення в процесі доказування має висновок експерта. За результатами проведення судово-біологічної (генетичної) експертизи із застуванням методики генотипоскопії (аналізу ДНК) експерти можуть визначити батьківство із ймовірністю до 99,9 відсотків або дійти висновку про його виключення.

Відповідно до частини п`ятої статті 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

Зазначена норма спрямована на захист законних інтересів дитини. Вважається, що при прийнятті рішення про "оформлення" свого батьківства чоловік враховував усі можливі правові наслідки для себе, навіть з урахуванням того, що фактично батьком дитини є інша особа. Саме тому довільна зміна ним у майбутньому початкового рішення чи відзив поданої заяви до органу РАЦС про встановлення батьківства після його державної реєстрації не допускається. Якщо чоловік добровільно визнав своє батьківство, знаючи про те, що він не є біологічним батьком, то його права не вважаються порушеними.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року та зареєстрованих в МЮУ 14.01.2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства, усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення про визнання батьківства, виключення відомостей про батька(матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Так, позивачу при поданні заяви при усиновленні було достеменно відомо, що він не є батьком дитини та останній добровільно надав згоду на внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини, а відтак відсутні правові підстави для застосування норм ст.136 СК України, оскільки останньою визначено порядок саме оспорення батьківства та як наслідок розгляду справи виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Тобто, виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини підлягає застосування за наявності у сукупності таких підстав: відсутність кровного споріднення між батьком та дитиною, та не обізнаність батька дитини про те, що він не є біологічним батьком дитини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

При цьому суд зазначає, що відповідно до вимог ст.ст.236,238 СК України позивач не позбавлений права звернутись до суду з вимогами про визнання недійсним або скасування усиновлення.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.49, ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи.

Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову (такий висновок сформулював Верховний Суд у постановах від 15 червня 2020 року у справі №588/1311/17, від 15 липня 2020 року у справі №524/10054/16).

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову суперечить закону, а відтак дійшов висновку про необхідність відмовити у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.136 СК України, ст.ст.12,13, 141,263,264,265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (м.Харків, вул.Сумська, 61) про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 01.12.2021 року.

Головуючий Є.В.Невеніцин