КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/5133/20 Головуючий у 1 інстанції - Яровенко Н.О.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1019/2021 Доповідач - Мараєва Н.Є.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Заришняк Г.М., Рубан С.М.

При секретарі: Гаврюшенко К.О.

розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року

про забезпечення позову

в справі за заявою позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Обухівської районної державної адміністрації Київської області

про визначення місця проживання дитини, відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Обухівської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в міста Києві державної адміністрації

про визначення місця проживання дітей

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року частково задоволено заяву позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Вжито заходи забезпечення позову, наступним шляхом:

- зобов`язано ОСОБА_1 , повернути дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на територію України;

- зобов`язано ОСОБА_1 , передавати малолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьку ОСОБА_2 , за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , згідно визначеного ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 квітня 2020 року часу спілкуваня.

В решті заяви про забезпечення - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і постановити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми цивільного процесуального права.

22 січня 2021 року до Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить в задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - відмовити.

26 січня 2021 року до Київського апеляційного суду від представника Органу опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.04.2020 року забезпечено первісний позов та вижито заходів забезпечення позову наступним шляхом - визначено місце та час спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до винесення судом рішення: - щотижня у будні дні: з 10-00 кожної середи до 10-00 кожної суботи;- щомісячно у вихідні дні: з 10-00 кожної першої суботи до 20-00 кожної першої неділі та з 10-00 кожної третьої суботи до 20-00 кожної третьої неділі та, коли випадає, з 0-00 кожної п`ятої суботи до 20-00 кожної п`ятої неділі;

- зобов`язано батька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , передавати малолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матері, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем її проживання згідно визначеного судом часу спілкування. В решті клопотання відмовлено.

Відповідно до наданої копії нотаріально посвідченої заяви від 29.09.2020 року ОСОБА_2 скасував будь-які заяви для виїзду у будь-які Країни Світу його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі його матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що були ним видані та підписані.

З копії листа НП УП НП у м. Києві Дніпровського управління поліції від 09.11.2020 року вбачається, що в провадження Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві перебуває в провадженні ОРС категорії «Розшук» № 04-221/20 від 07.10.20202 року заведеної на встановлення місяця знаходження безвісно зниклого громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві відомості внесено до ЄРДР № 0005575 від 31.10.2020 року передбаченого ст. 115 ч.1 КК України, який пропав з дитячого садка по АДРЕСА_2 06.10.2020 року, оскільки проведеними оперативно-розшуковими заходами встановити місце знаходження на території України на даний час не надалось можливим. Проведеними заходами встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.10.2020 року разом з матір`ю громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та співмешканцем громадянином Франції ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без згоди батька виїхали за межі території України рейсом № 1386 Київ-Амстердам та на територію України по теперішній час не повернулись.

З копії відповіді НП ГУ у місті Києві Дніпровського управління поліції від 24.11.2020 року наданої ОСОБА_2 , вбачається, що відповідно до прикордонної бази «Аркан» 06.10.2020 року колишня дружина громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилетіли за межі території України рейсом № 1386 Київ-Амстердам, перетнувши Державний кордон та територію України і по теперішній час не повернулись. Відповідно д отриманої інформації з ДМС України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має закордонний паспорт № НОМЕР_2 виданий 30.09.2020 року, дійсний до 03.06.2024 року та закордонний паспорт № НОМЕР_3 виданий 30.09.2020 року, а громадянка, ІНФОРМАЦІЯ_3 закордонний паспорт № НОМЕР_4 виданий 27.08.2014 року дійсний до 30.09.2024 року та закордонний паспорт № НОМЕР_5 виданий 26.06.2017 року дійсний до 26.06.2027 року.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову частково суд першої інстанції виходив із того, що з метою уникнення запобігання унеможливлення виконання рішення суду та ефективного захисту прав та інтересів позивача за зустрічним позовом, а також - малолітнього ОСОБА_3 , доцільно вжити заходи забезпечення позову, що відповідатимуть пред`явленому зустрічному позову, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на територію України.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України. Вони мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно із пунктом 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року № 9, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, в тому числі й на стадії апеляційного провадження, якщо заява про це надійшла до суду апеляційної інстанції або її не вирішив суд першої інстанції.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору є визначення місця проживання дитини, а тому, заявлений захід забезпечення позову у виді зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на територію України, є взаємопов`язаними, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав заявника як позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, такий спосіб забезпечення позову буде належним, достатнім та адекватним засобом забезпечення позову, який у повній мірі захистить інтереси сторін, зокрема малолітніх дітей.

З урахуванням обставин справи, зокрема, що ОСОБА_1 вивезла сина без дозволу батька за межі України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, щодо наявності підстав для застосування зазначених вище заходів забезпечення позову, оскільки малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває за межами території України, а його конкретне місце перебування невідоме, а тому, вказане може унеможливити виконання в майбутньому можливого рішення суду.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 03 лютого 2021 року.

Головуючий:

Судді: