Постанова

Іменем України

24 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 357/3044/20

провадження № 61-14295св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші»,

відповідачі: ОСОБА_1 , Товариство з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євко Володимир Володимирович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2021 року у складі судді Кошель Б. І. та постанову Київського апеляційного суду від 19 липня 2021 року у складі колегії суддів: Махлай Л. Д., Немировської О. В., Ящук Т. І.

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог та вимог заяви

У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» (далі - ТОВ Агрофірма «Матюші») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» (далі - ТДВ «Шамраївський цукровий завод»), державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В. (далі - державний реєстратор КП «Агенція адміністративних послуг» Євко В. В.) про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2021 року позов ТОВ Агрофірма «Матюші» задоволено частково.

Визнано недійсним договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 05 січня 2019 року № б/н, укладений між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо земельної ділянки площею 2,1401 га з кадастровим номером :01:009:0031, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) ТДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо земельної ділянки площею 2,1401 га з кадастровим номером :01:009:0031, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, номер запису про інше речове право 30601098, дата, час державної реєстрації 05 березня 2019 року 12:42:33; припинено право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) ТДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо вказаної земельної ділянки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

15 березня 2021 року державний реєстратор КП «Агенція адміністративних послуг» Євко В. В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 33 000 грн, оскільки у задоволенні позовних вимог до нього судом було відмовлено.

Зазначав, що подати заяву про стягнення судових витрат у п`ятиденний строк не мав можливості, він та його представник не були присутні під час проголошення рішення, а дізналися про нього лише 10 березня 2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. У зв`язку із чим просив суд поновити строк на подання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат.

Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2021 року поновлено державному реєстратору КП «Агенція адміністративних послуг» Євко В. В. процесуальний строк на подання доказів про розмір судових витрат на професійну правничу допомогу.

Заяву державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ Агрофірма «Матюші» на користь державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В. витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 грн.

У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що розмір витрат заявника на правничу допомогу є частково обґрунтованим, а строк на звернення із цією заявою пропущено з поважних причин, оскільки в матеріалах справи відсутні докази своєчасного отримання заявником копії рішення суду.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 19 липня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ Агрофірма «Матюші» залишено без задоволення, а додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2021 року - без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції правильно розглянув заяву про відшкодування правничої допомоги, не залишивши її без розгляду, оскільки заявник ще до ухвалення рішення по суті надав документи про витрати на професійну правничу допомогу, вказавши у відзиві про те, що планує витратити на правничу допомогу 20 000 грн, а також надавши відповідну додаткову угоду, в якій вказано суму гонорару.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2021 року ТОВ Агрофірма «Матюші» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно розглянув заяву державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки він до ухвалення рішення по суті не подав у порядку, визначеному частиною восьмою статті 141 ЦПК України, відповідну заяву до суду про надання доказів понесення таких витрат після ухвалення рішення.

Крім того, заявник не надав і відповідних доказів, зокрема, він не надав детальний опис виконаних робіт.

Відзив на касаційну скаргу учасники процесу до суду не подали.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Верховного Суду від 13 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

28 вересня 2021 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2021 року справу призначено до розгляду.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень ТОВ Агрофірма «Матюші» вказує неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 11 березня 2020 року у справі № 752/7177/16-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17, від 23 листопада 2020 року у справі № 638/7748/18, від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц, від 24 березня 2021 року у справі № 308/1020/16-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 757/60277/18-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 645/9227/15-ц, від 27 квітня 2021 року у справі № 154/704/20, від 28 квітня 2021 року у справі № 390/1133/19, від 26 травня 2021 року у справі № 757/895/20, від 26 травня 2021 року у справі № 364/1159/19 та від 05 серпня 2021 року у справі № 466/2223/15-ц, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга ТОВ Агрофірма «Матюші»задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положенням частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 246 ЦПК України встановлено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Задовольняючи частково заяву державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В., суд першої інстанції, виходив зі складності справи та виконаних адвокатом робіт у справі, витраченого ним часу, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, врахував, що у задоволенні позову щодо державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В. відмовлено у повному обсязі, та те, що відповідачем документально підтвердженні витрати лише у розмірі 1 000 грн, вважав за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача - державного реєстратора Євка В. В. витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 грн.

При цьому, суд вважав, що заявник пропустив встановлений законом строк для подання заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з поважних причин, оскільки у матеріалах справи відсутні докази своєчасного отримання ним копії рішення, тому поновив цей строк.

Суд апеляційної інстанції вважав, що визначена судом сума за надання правової допомоги у розмірі 1 000 грн не є неспівмірною наданим адвокатом послугам, а відмова у стягненні інших сум за надання правової допомоги не оскаржувалася, відтак в апеляційному порядку не перевірялася.

Доводи касаційної скарги про те, що заявник не надав детальний опис виконаних робіт не заслуговують на увагу, оскільки такий був наданий суду.

Інші доводи касаційної скарги зводиться до того, що суд першої інстанції безпідставно розглянув заяву державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки він до ухвалення рішення по суті не подав у порядку, визначеному частиною восьмою статті 141 ЦПК України, відповідну заяву до суду про надання доказів понесення таких витрат після ухвалення рішення.

Проте, з такими доводами заявника погодитися не можна, оскільки судом першої інстанції було поновлено державному реєстратору КП «Агенція адміністративних послуг» Євку В. В. процесуальний строк на подання доказів про розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, а ЦПК України не встановлена неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).

Зазначене повністю узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у пунктах 51-58 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Отже, доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм процесуального права, були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій з наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість його судового рішення не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк