КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 760/32728/19

номер провадження №22-ц/824/13363/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Нежури В.А.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 квітня 2021 року /суддя Букіна О.М./

у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бовбалан Надії Ростиславівни, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом і просила визнати протиправним та скасувати:

- рішення № 242406652 від 08.09.2015 року Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бовбалан Надії Ростиславівни про державну реєстрацію права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 за договором дарування від 08.09.2015 року;

- рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44411453 від 04.12.2018 року Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бовбалан Надії Ростиславівни про державну реєстрацію права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 за договором дарування від 08.09.2015 року;

- рішення № 44472447 від 07.12.2018 року Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бовбалан Надії Ростиславівни про державну реєстрацію права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 20 квітня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. /а.с. 191-195/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення скасувати, задовольнивши позовні вимоги.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вказувала, що вказівка суду на обрання неналежного способу захисту права із посиланням на правову позицію, що викладена в Постанові Верховного Суду від 16.12.2020 року справа № 676/58/17-ц, є помилковим, оскільки предмети позову у справах різні. У даній справі предметом позову є неправомірні дії державного реєстратора, що призвели до реєстрації речового права на підставі недійсного паспорту громадянина України та повторної реєстрації права. Тому, зазначення у рішенні про не заявлення вимоги про визнання недійсним договору дарування 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 і договору купівлі-продажу 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 є недоречним, оскільки такі вимоги у даній справі ніяким чином не призведуть до відновлення її права. Вказувала і на те, що обраний спосіб захисту права про скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бовбалан Н.Р. про державну реєстрацію прав прямо передбачено п.1 ст.37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Наголошувала, що відповідачем у справі про визнання протиправними та скасування рішень про держану реєстрацію права власності через неправомірні дії державного реєстратора, має бути та особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, а її права порушені саме відповідачкою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бовбалан Н.Р. Вказувала, що суд першої інстанції не звернув уваги на зміст та підстави позовних вимог, дійшов до помилкових висновків про відмову у позові.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та її представника, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 05.02.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплун Ю.В. згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.02.2014 індексний номер 10668479 було зареєстровано право власності (номер запису про право власності 4574103) на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), за ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 05.02.2014 № 763, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплун Ю.В. (а.с. 22-23, 96, 107, 122, 125, 132, 135-136).

08.09.2015 року згідно договору дарування частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бовбалан Н.Р. та зареєстрованого в реєстрі за № 5237, ОСОБА_4 , податковий номер НОМЕР_1 подарувала, а ОСОБА_3 , податковий номер НОМЕР_2 , прийняла у дар 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 43, 91, 104, 116-117).

08.09.2015 року рішенням державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бовбалан Н.Р. від 08.09.2015 індексний номер 24240652 на підставі заяви ОСОБА_3 від 08.09.2015 за реєстраційним номером 13173142 було зареєстровано право власності (номер запису про право власності 11082406) на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 00), за ОСОБА_3 (в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено дані власника ОСОБА_3 , як паспорт серія та номер: НОМЕР_3 , виданий 24.02.2012 року, видавник: Солом`янське РУ ГУМВС України в місті Києві) на підставі договору дарування від 08.09.2015 №5237, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бовбалан Н.Р. (а.с. 55, 92, 105, 107, 109, 111, 115, 121, 138, 139).

04.12.2018 рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бовбалан Н.Р. № 44411453 на підставі заяви ОСОБА_3 від 04.12.2018 за реєстраційним номером 31535353 внесено зміни до запису про право власності за номером 11082406 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 00, а саме: зазначено паспортні дані власника, ОСОБА_3 , як: паспорт серія та номер НОМЕР_4 , видавник: Солом`янський РВ ГУ ДМС, дата видачі: 10.05.2013 року (а.с. 24-25, 45, 56, 84-85, 96, 97, 99, 103, 106, 113, 114).

04.12.2018 року рішенням державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бовбалан Н.Р. від 07.12.2018 індексний номер 44472447 на підставі заяви ОСОБА_3 від 04.12.2018 за реєстраційним номером 31536391 податковий номер/серія, номер паспорта /ТТ154493 було зареєстровано право власності (номер запису про право власності 29316607) на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), за ОСОБА_3 на підставі дублікату № 1 договору купівлі-продажу нерухомості, серія та номер А8427/1510-Д1, виданого 13.03.2015 року Київською універсальною біржею (а.с. 24-25, 46, 57, 80-81, 88, 95, 101, 102, 106).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно вказував на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України).

Під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (ст. 264 ЦПК).

Лише у разі встановлення наявності порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу позивача та відповідності обраного останнім способу захисту такому порушенню або оспоренню суд може прийняти рішення про задоволення позову.

Наведена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 01.03.2018 у справі №910/2280/17.

Позивач звернулась до суду з позовом та просила визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію за третьою особою права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 (з урахуванням внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), яке виникло у третьої особи на підставі нотаріально посвідченого договору дарування частини квартири від 08.09.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5237 та дублікату № 1 договору купівлі-продажу нерухомості від 13.03.2015 року, серія та номер А8427/1510-Д1, виданого Київською універсальною біржею.

Судом першої інстанції вказано на те, що позивачем не обґрунтовано, у чому полягає порушення її прав, які саме її права порушено прийняттям спірних рішень приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бовбалан Н.Р., при тому, що позивачем не оспорюється набуття права власності ОСОБА_3 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 за договорами купівлі-продажу від 13.03.2015 та дарування від 08.09.2015.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову з цих підстав, оскільки позивач обрав неналежний спосіб захисту свого права і його вимоги сформульовані таким чином, що у суду відсутні можливості дотриматись положень ч. 2 ст. 5 ЦПК України і обрати спосіб захисту цього права, який би не суперечив Закону. При цьому у позивача існує право захистити свої законні інтереси шляхом подання іншого позову з урахуванням положень ЦК України і ЦПК України.

Крім того, судом першої інстанції також вірно вказано і на те, що належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача. Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ч. 2 ст. 51 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Натомість, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який він виконує під час розгляду справи.

Зазначена правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2020 року у справі № 304/284/18.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в п. 58 постанови від 04.09.2018 року у справі № 823/2042/16, належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

Таким чином, враховуючи, що позивач звернулась із позовом про скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права власності, належним відповідачем у даній справі має бути особа, право якої зареєстровано, а саме - ОСОБА_3 .

Тому, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача суд першої інстанції також дійшов вірних висновків про відмову у задоволені позову також із цих підстав.

Доводи апеляційної скарги, про неправильне застосування правової позиції ВП ВС, оскільки справи містять різний предмет позову, та те, що особу відповідача визначено правильно, апеляційним судом відхиляються, з огляду на те, що незважаючи на не тотожність предмету спору, позовні вимоги в обох справах заявлено саме на поновлення порушеного цивільного права позивача.

Крім того, ВС у постанові від 16.09.2019 р. у справі №826/2533/16 ОСОБА_1 закриваючи провадження у адміністративній справі, вказав, що позовні вимоги заявлено на поновлення порушеного цивільного права позивача. Спірні правовідносини виникли у зв`язку із прийняттям державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Чуйко Г.Г. рішення про державну реєстрацію права власності на частину квартири за ОСОБА_3 , правомірність набуття якого позивач ставить під сумнів.

Апеляційний суд наголошує, що при здійсненні дій щодо реєстрації права власності на майно державний реєстратор не встановлює обставин дійсності/не дійсності поданих документів, а встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, тобто здійснює лише фіксацію права, вже наявного на підставі в даному випадку договорів купівлі-продажу від 13.03.2015 та дарування від 08.09.2015.

Тому, скасування рішення про реєстрацію права не буде мати наслідком скасування договорів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 квітня 2021 року - залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: