Справа № 545/2897/20
Провадження № 2/545/208/21
"25" січня 2021 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Стрюк Л.І.,
з участю секретаря Артеменко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, попередньо представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи.
Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, просила ухвалити рішення згідно чинного законодавства.
Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи без її участі не надавала.
Третя особа - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» Стрюкова І.О. - у судове засідання не з`явилася, попередньо її представник направила на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника, в позовних вимогах просила відмовити.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. від 08.09.2020 року відкрито виконавче провадження №62980358 на підставі вищезазначеного виконавчого напису (а.с.23).
Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такі ж норми містять п. п. 282, 288 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.04 № 20/5.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).
Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Згідно із відомостями, що зазначені у виконавчому написі, ОСОБА_1 має прострочену заборгованість лише по сумі кредиту - 9318,43 грн. та за процентами - 2385,81 грн., а по штрафам, комісіям і пені заборгованість відсутня. Проте позивач у позовній заяві не погоджується із зазначеною сумою заборгованості посилаюсь на те, що відповідачем прощено строк звернення до нотаріуса для стягнення заборгованості, оскільки строк виконання кредитного договору до 12.11.2015 року, а сума боргу обрахована вже після закінчення строків давності, тобто після 12.11.2015 року кредитор не мав права нараховувати проценти, тому позивач вважає суму заборгованості безпідставним та необґрунтованим.
Доказів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 отримував вимоги про усунення порушень за кредитним договором, суду не надано.
Отже, право вимоги стягувача виникло 13.11.2015 року, а закінчилось зі спливом трьохрічного строку - 12.11.2018 року, а оскаржуваний напис вчинено 12.12.2019 року, тобто з порушенням трьохрічного строку з дня виникнення права вимоги.
Вищевикладене свідчить про те, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат».
Згідно п. 5.1 та п. 5.2 п. 5 глави 16 розділу ІІ Порядку виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів.
Як вбачається з матеріалів справи приватним нотаріусом Хара Н.С. було вчинено оскаржуваний виконавчий напис на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений та не забезпечений іпотекою, тобто з фактичним порушенням переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитному договорі, за якими боржником допущено прострочення платежів за зобов`язанням. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків їїпогашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Згідно з вищевикладеними вимогами Закону виконавчий напис нотаріуса вчиняється на оригіналах документів (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлюють заборгованість, але оспорюваний виконавчий напис вчинено на окрему бланку нотаріальних дій.
Зазначена ухвала суду не була виконана приватним нотаріусом Хара Н.С. та ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», що унеможливлює встановлення того, що відповідач є належним стягувачем по кредитному договору.
У правовій позиції Верховного суду України викладеної в постанові від 5 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 зазначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 263, 265, 280-282 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст заочного рішення суду виготовлено 04 .02.2021 року.

Суддя: Л. І. Стрюк