СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/2693/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О., вивчивши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування на їх користь майнової шкоди у розмірі 8011, 00 грн, моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн та стягнути судові витрати.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 31.12.2020 року позов залишено без руху та надано час на усунення виявлених недоліків, а саме сплати судового збору у розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

27.01.2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали через канцелярію суду заяву про усунення недоліків та оригінал квитанції про сплату судового збору ОСОБА_1 у розмірі 908,00 грн від 26.01.2021 року за вимогу про стягнення моральної шкоди. Вважають, що вимоги ухвали суду від 31.12.2020 року виконано, оскільки за домовленістю між собою позивачі узгодили, що судовий збір за поданий ними позов, у тому числі, за другу позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, сплачується від імені ОСОБА_1 , що відповідає пункту 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно з яким закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціну позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та що складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі № 400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (61-2367св18).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму.

Станом на 01.01.2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 102,00 грн та відповідно 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 840,80 грн.

Частиною 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Відповідно пункту 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі об`єднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (частина шоста статті 6 Закону № 3674-VI). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог.

Позивачем ОСОБА_1 надано суду квитанцію про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн за вимогою про відшкодування майнової шкоди та оригінал квитанції про сплату судового збору ОСОБА_1 у розмірі 908,00 грн від 26.01.2021 року за вимогу про стягнення моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_2 суму судового збору не сплатила взагалі, доказів про звільнення від сплати судового збору відповідно до закону не надала.

Розмір судового збору, який підлягає до сплати ОСОБА_2 , складає 840,80 грн за вимогою про відшкодування майнової шкоди та 840,80 грн за вимогу про стягнення моральної шкоди.

Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі, проте в такому разі сумма судового збору, сплаченого ОСОБА_1 мала становити 1 681,60 грн за відшкодування майнової шкоди та 1 681,60 грн за відшкодування моральної шкоди, тобто за двох позивачів.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 має сплатити судовий збір у розмірі 840,80 грн за вимогою про відшкодування майнової шкоди та 840,80 грн за вимогу про відшкодування моральної шкоди, або надати докази у підтвердження її звільнення від сплати судового збору.

За таких обставин, суддя приходить до висновку про те, що позивачами не надано до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі, а тому недоліки позову не усунуто.

Відповідно до ч.2 ст.127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З урахуванням вищенаведеного, з метою дотримання права ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, суддя вважає можливим продовжити термін на усунення недоліків заяви, але не більше ніж десять днів з дня отримання даної ухвали.

Керуючись ст.ст.127, 175, 176, 185 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 строк на усунення зазначених недоліків, але не більше 10 днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачам, що якщо відповідно до ухвали суду вони у встановлений строк усунуть недоліки позовної заяви, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивачі не усунуть недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Твердохліб Ю.О.