Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

при секретареві: Чуча С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання доньки, суд,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 пред`явив позов до ОСОБА_2 з вимогою про звільнення від сплати аліментів. У позовній заяві зазначено, що 09 листопада 2007 року, позивач уклав шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстровано Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області за актовим записом №209 від 09 листопада 2007 року. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюбні відносини у позивача з відповідачкою не склалися, тому рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 23 травня 2019 року шлюб між ними було розірвано. Спочатку діти залишились мешкати разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Потім з 06 квітня 2020 року, син - ОСОБА_3 , переїхав мешкати до ОСОБА_1 . Та в подальшому Розпорядженням Василівської районної державної адміністрації № 234 від 21 липня 2020 року, було визначено місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 . Василівським районним судом Запорізької області винесено судовий наказ, справа № 311/4498/19, провадження №2-н/311/348/2019 від 12.12.2019 року, яким стягнуто з позивача на користь відповідачки, аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, почавши стягнення з 04 грудня 2019 року, і до досягнення дітьми повноліття. З 06 квітня 2020 року ОСОБА_3 , почав проживати з ОСОБА_1 і повністю знаходиться на його утриманні. Відповідачка матеріальної участі в забезпеченні сина не приймає, але на її користь з позивача продовжують стягуватися аліменти, хоча фактично дитина знаходиться на його повному утриманні. Після того, як дитина стала проживати з позивачем, ОСОБА_1 вважає, що відповідачка втратила право на стягнення аліментів на утримання сина. На підставі зазначеного, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду, з вимогою про звільнення його від сплати аліментів присуджених за судовим наказом виданим Василівським районним судом Запорізької області від 12 грудня 2019 року на користь відповідачки, на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дати подання позову до суду.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

28 вересня 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася ОСОБА_2 із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання доньки. У зустрічній позовній заяві зазначено, що із заявленим первісним позовом ОСОБА_2 погоджується частково, а саме, не погоджується із моментом звільнення від сплати аліментів, оскільки платник аліментів може бути звільнений від сплати аліментів з дня набрання рішенням суду законної сили відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляду справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, всі отримані кошти на утримання сина, витрачаються ОСОБА_2 виключно в інтересах сина, та не заперечує проти звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 з дня набрання рішенням законної сили, проте вважає за необхідне заявити зустрічну позовну заяву про збільшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , яка проживає і буде проживати з нею, спір з цього питання відсутній. Збільшення розміру аліментів на утримання доньки з одночасним звільненням ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання сина, буде справедливим і не буде порушувати інтересів обох дітей, та ставити ОСОБА_2 у скрутне становище необхідністю сплачувати 1/4 частку своїх доходів на користь ОСОБА_1 на утримання сина, отримуючи від нього на утримання доньки 1/6 частку його доходів. На даний час, грошових коштів, що ОСОБА_2 отримує в якості аліментів від ОСОБА_1 на утримання доньки їй не вистачає для забезпечення гармонійного розвитку доньки, забезпечення її всім необхідним. Беручи до уваги дохід ОСОБА_1 , що складає за шість місяців 234018,12 грн., ОСОБА_2 просить суд збільшити розмір аліментів і стягнути з відповідача аліменти на свою користь у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу, щомісяця, на утримання неповнолітньої доньки.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2020 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання доньки. Зустрічний позов об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Розгляд справи ухвалено провести в порядку загального позовного провадження.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явився.

Представник позивача за первісним позовом адвокат Фоменко А.С. у підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги за первісним позовом підтримує, просить уточнити. Що звільнення від сплати аліментів допустити після набрання рішенням законної сили. Зустрічну позовну заяву визнають та не заперечують проти стягнення з ОСОБА_1 аліментів на тримання доньки ОСОБА_4 в розмірі ј частини від доходу.

Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2 та її представник адвокат Шершньов О.В. у підготовче судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі. Первісний позов визнають та просять задовольнити зустрічну позовну заяву. Позовні вимоги за зустрічним позовом підтримують, просять уточнити. Що збільшення розміру аліментів допустити після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги за первісним позовом та позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 23 травня 2019 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 09 листопада 2007 року виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, актовий запис №209.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей. А саме, сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 26 листопада 2009 року серії НОМЕР_1 виданого Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 03 квітня 2012 року серії НОМЕР_2 виданого Виконкомом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області.

Відповідно до судового наказу від 12 грудня 2019 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) боржником щомісячно, але не менше 50% прожиткового віку для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду.

Розпорядженням голови Василівської районної державної адміністрації Запорізької області №234 від 21 липня 2020 року визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з батьком ОСОБА_1 .

Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст.8 Закону України«Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивачем ОСОБА_3 пред`явлено вимогу про звільнення його від сплати аліментів з посиланням на те, що починаючи з квітня 2020 року його син проживає разом з ним і повністю знаходиться на його утриманні. Відповідачка ОСОБА_2 матеріальної участі в забезпеченні сина не приймає.

Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Суд приходить до висновку, що проживання дитини на яку стягуються аліменти з батьком і перебування її на його повному утриманні свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача і має тягнути за собою звільнення від них.

Зважаючи на вищевикладені обставини суд вважає доцільним звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів присуджених за судовим наказом виданим Василівським районним судом Запорізької області від 12 грудня 2019 року, про стягнення на користь ОСОБА_2 , на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи той факт, що донька ОСОБА_4 проживає з матір`ю ОСОБА_2 , а з ОСОБА_1 стягується на утримання двох дітей 1/3 частка усіх видів його заробітку (доходу), та він не заперечує щодо збільшення частки аліментів, суд вважає можливим збільшити розмір аліментів і у подальшому стягувати з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення донькою повноліття.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

У Х В А Л И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 .

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_3 , від сплати аліментів присуджених за судовим наказом виданим Василівським районним судом Запорізької області від 12 грудня 2019 року, про стягнення на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_4 , на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання доньки - задовольнити.

Збільшити розмір аліментів і у подальшому стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.А. Носик