Справа № 685/1133/21
Провадження № 2/685/295/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Казмірчук І.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,

В С Т А Н О В И В :

01 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, заявивши вимогу визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є його сином, зареєстрований у вказаному будинку, але 3 2016 року там не проживає і не користується будинком.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, та додатково пояснив, що його син з 2016 року не користується будинком за АДРЕСА_1 . Водночас його реєстрація у вказаному будинку зумовлює додаткові витрати на оплату користування природним газом, електроенергією, землею, водопостачанням, оскільки в іншому випадку позивач мав би право на субсидію щодо оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідач, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзив не направив, заяв чи клопотань не подав. Справа розглянута за відсутності відповідача.

Свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судовому засіданні повідомила, що коли ОСОБА_2 з 2016 року живе у Москві, куди поїхав працювати на будівництві. Зазначила, що додому він не дзвонить.

Свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснила, що ОСОБА_2 виїхав на заробітки через деякий час після весілля сина, яке було в листопаді 2014 року, а наразі його внуку уже 8 років. Зазначила, що не знає де він зараз проживає.

Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено права власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом № 144070038 про реєстрацію право власності на нерухоме майно, виданим Теофіпольським районним бюро технічної інвентаризації 05 листопада 2018 року за реєстраційним номером 438710335.

У будинку позивача зареєстровані, крім самого позивача, також його дружина ОСОБА_5 , та син ОСОБА_2 , який зареєстрований, але не проживає, що вбачається з Акту обстеження побутово-житлових умов Теофіпольської селищної ради від 13 серпня 2021 року та довідки Теофіпольської селищної ради № 659 від 13 серпня 2021 року.

Згідно статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція ВСУ, згідно з постановою від 16.11.2016 року №6-709цс16).

У постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування якої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач з 2016 року не проживає та відсутній за вказаною адресою, житлом не цікавиться, участі в утриманні будинку не приймає, особистих речей у будинку не має, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судовий збір, згідно ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 321, 391, 401, 402, 403, 405, 406 ЦК України, ст.ст. 141, 197, 200, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити ОСОБА_2 право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908,00 грн. (Дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) сплаченого при подачі позову судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 02 грудня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Суддя А.П. Самойлович