Справа № 708/741/20
Номер провадження № 2-о/708/1/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Попельнюха А.О.,

присяжних - Заїченка А.Т., Корнієнко О.П.,

при секретарі Циріль С.В.,

за участю:

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - Холода А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області про оголошення фізичної особи померлою,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про оголошення померлою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка являється бабусею заявника. В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 вказав, що ОСОБА_2 на початку 2000 року поїхала в ОСОБА_3 в гості до свого рідного брата ОСОБА_4 . По приїзду в ОСОБА_3 остання прийняла рішення залишитися там та доглядати брата. Протягом 2000-2009 років між ними відбувалося нечасте листування, з якого стало відомо, що брат баби помер, а вона виявила бажання залишитися проживати за кордоном і що за нею доглядають працівники ОСОБА_5 . Після цього листування між ними припинилось.

В кінці 2019 року, після численних спроб відшукати відомості про бабу шляхом звернення з відповідними запитами до Міністерства закордонних справ України, консульства України в Бельгії, організації Червоного Хреста в Бельгії, проте відповідей не було. Згодом з організації ОСОБА_5 в Бельгії ОСОБА_1 отримав відповідь про те, що їх баба ОСОБА_2 померла, про що надали копію свідоцтва про смерть, та рекомендували звернутися до Бельгійської служби для легалізації вказаного свідоцтва про смерть.

Однак, всі його запити до відповідних служб Бельгії залишились без належного реагування і відповіді він до цього часу не отримав.

Оголошення баби заявника померлою необхідне йому для оформлення спадкових прав на частину будинку, належного ОСОБА_2 . Тому просить суд заяву задовольнити та оголосити його бабу ОСОБА_2 померлою.

Ухвалою від 03.08.2021 провадження у справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду.

Протоколом автоматичного визначення присяжних від 05.08.2020 визначено склад присяжних по справі та включено до нього ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

У зв`язку з необхідністю проведення зміни складу присяжних протоколом автоматичного визначення присяжних від 24.12.2020 змінено склад присяжних та включено до нього ОСОБА_8 замість ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку зі зміною складу присяжних судом розпочато новий розгляд вказаної справи.

В судовому засіданні заявник підтримав заяву в повному обсязі, просив її задовольнити, пояснивши, що в приблизно в 2000 2001 році його баба поїхала в гості до рідного брата в Бельгію, де і залишилася проживати. Після 2009 року зв`язок з нею обірвався. Після численних звернень до різних установ і організацій він дізнався, що його баба померла, але офіційного документального підтвердження цьому у нього не має і його запити до різних служб Бельгії позитивного результату не дали. Він має свідоцтво про смерть на бельгійській мові, натомість нотаріусу для вирішення питання про відкриття спадщини цього свідоцтва недостатньо, в органах РАЦСу її смерть не зареєстрована.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував, підтримав доводи заявника та повідомив суду, що за наведених ОСОБА_1 обставин наявні підстави для задоволення заяви та оголошення ОСОБА_2 померлою.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

На підставі п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна (ст. 305 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У відповідності до пункту 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року заяви про встановлення факту смерті особи в певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , 1926 року народження, протягом тривалого часу проживала в Бельгії. З наданого суду листа Товариства Червоного Хреста України від 09.10.2019 за вих. № 120146/15 встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та була похована на кладовищі м. Мільморт (Королівство Бельгія) на ділянці для родинних поховань «Bobrowych Fedir», PZ/R1/Е24.

Також виходячи з пояснень заявника ОСОБА_1 він має відповідне свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , яке видано уповноваженими органами Королівства Бельгії, натомість вказане свідоцтво не апостильовано.

Апостиль міжнародна стандартизована форма заповнення відомостей про законність документа для надання його не території держав, які визнали таку форму легалізації.

Порядок апостилювання документів регламентовано Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, яка підписана в м. Гаага 05.10.1961.

Бельгия ратифікувала Гаазьку конвенцію 1961 року 11.12.1975, вступила в силу конвенція для Бельгії 09.02.1976.

Україна приєдналась до Гаазької конвенції 1961 року 2 квітня 2003 року, вступила в силу вказана конвенція для України 22 грудня 2003 року.

У зв`язку з наявністю заперечень зі сторони Королівства Бельгія щодо приєднання до дії Гаазької конвенції України, які згодом були відкликані, вступила в силу Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, між Україною та Бельгією 05.07.2004.

Відповідно до статті 1 Конвенції, вона поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави. Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються, в тому числі, адміністративні документи, офіційні свідоцтва.

Зі змісту статті 2 Конвенції вбачається, що кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Для цілей цієї Конвенції під легалізацією розуміється тільки формальна процедура, що застосовується дипломатичними або консульськими агентами країни, на території якої документ має бути представлений, для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплено документ.

Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений (статті 3 Конвенції).

Відповідно до статті 5 Конвенції апостиль проставляється на вимогу особи, яка підписала документ, або будь-якого пред`явника документа.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в Королівстві Бельгія, як юридичний факт, з яким пов`язано настання певних юридичних наслідків, зафіксовано органами влади Королівства Бельгії, які видали на підтвердження цього факту відповідне свідоцтво про смерть, яке потребує апостилювання для його легалізації на території України. Підстави оголошувати ОСОБА_2 померлою, визначені статтею 46 Цивільного кодексу України, судом не встановлені. Крім того, суду своїм рішенням не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством (в даному випадку Гаазькою Конвенцією 1961 року) віднесені до компетенції іншого органу. За таких обставин заява ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 46, 47 ЦК України, ст.ст. 76-84, 259, 263-265, 293, 306-308, 352 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області про оголошення фізичної особи померлою відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 29.01.2021, повне рішення складено 03.02.2021.

Суддя А.О. Попельнюх

Присяжні А.Т. Заїченко

О.П. Корнієнко