Справа № 362/5514/20
Провадження № 2/362/967/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Марчука О.Л.,

при секретарі - Власенко О.Г.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Плесецької сільської ради Васильківського району Київської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовом у якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на чотири земельні ділянки, які належали її батьку.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що після смерті її батька, вона, як єдиний його спадкоємець за заповітом звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини у вигляді також і вказаного нерухомого майна. Однак, нотаріусом було відмовлено у цьому через відсутність правовстановлювальних документів на дане спадкове майно.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з викладених у заяві підстав.

Представник відповідача в судове засідання не прибув; відповідач надав суду заяву про розгляд справи у відсутності його представника.

Вислухавши вступне слово представника позивача та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02 січня 2012 року (а.с. 15).

Спадкоємцем померлого за заповітом є його дочка - позивачка у даній справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 06 травня 1965 року і заповітом від 30.05.2008 року (а.с. 14).

У встановленому законом порядку позивач звернулася до нотаріуса з метою прийняття та оформлення спадщини за заповітом після померлого батька, що підтверджується змістом досліджених в судовому засіданні під час розгляду справи по суті копій матеріалів спадкової справи померлого № 59/2013.

Постановою державного нотаріуса Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області Шевченко Ю.В. від 16.10.2020 року № 944/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на чотри земельні ділянки, що розташовані в селі Плесецьке Васильківського району Київської області в порядку спадкування за заповітом після померлого батька, оскльки спадкоємцем подано правовстановлюючи документи на вказане нерухоме майно, що були видані після смерті спадкодавця (а.с. 9).

Норма частини першої статті 125 Земельного кодексу України у редакції, що була чинною станом на дату смерті спадкодавця передбачала, що право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації.

Відповідно до частини першої статті 126 ЗК України у редакції, що була чинною станом на дату смерті спадкодавця, право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Так, з наявних матеріалів спадкової справи спадкодавця вбачається, що на ім`я ОСОБА_3 було виготовлено і видано:

- Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 632630 на земельну ділянку, площею 0,3000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:006:1001 по АДРЕСА_1 ;

- Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 632633 на земельну ділянку, площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:008:1002 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 632631 на земельну ділянку, площею 0,0620 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:008:1003 по АДРЕСА_1 ;

- Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 632632 на земельну ділянку, площею 0,0800 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:008:1004 по АДРЕСА_1 .

Крім того, із вказаних державних актів судом встановлено, що їх видано на підставі рішення Плесецької сільської ради від 23.08.2012 року № 116, тобто за життя спадкодавця позивача.

Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із пунктом «б» частини першої статті 81 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла станом на дату смерті спадкодавця), однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є безоплатна передача із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин 1 і 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

При цьому суд враховує, що з наведених вище об`єктивних причин спадкодавець позивача не встиг отримати державні акти на отримані за рішенням органу місцевого самоврядування чотри земельні ділянки.

Отже, слід зробити висновок, що відповідно до вимог земельного законодавства спадкодавець позивача набув право власності на дані земельні ділянки з підстав їх отримання за рішенням органу місцевого самоврядування, що не суперечить законодавству.

У зв`язку з цим, суд вважає, що та обставина, що ОСОБА_3 за життя не встиг оформити право власності на вказані чотири земельні ділянки належним чином не є достатньою підставою для відмови у визнанні за його спадкоємцем права власності на вказане нерухоме майно, яке залишились після смерті її батька.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що право позивача щодо спадкування підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на дане нерухоме майно.

За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 328, 1218, 1268 ЦК України, ст. 81 ЗК України, ст. ст. ст. 1 - 13, 19, 23, 27, 34, 76 - 83, 89, 95, 133, 142, 197, 198, 200, 206, 258, 259, 263 - 265, 273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 0,3000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:006:1001 по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:008:1002 за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 0,0620 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:008:1003 по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 0,0800 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:008:1004 по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий

Дата складення повного судового рішення - 05 лютого 2021 року.