ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 листопада 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/565/20

Головуючий у першій інстанції Ковальова Т. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1414/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

із секретарем: Зіньковець О.О.,

скаржник: ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження: Головний державний виконавець Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Чуб Аліна Андріївна,

боржник: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 вересня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Чуб Аліни Андріївни,

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася зі скаргою на дії посадової особи органу ДВС, в якій просила визнати незаконним рішення головного державного виконавця Ніжинського МРВ ДВС Чуб А.А. у виконавчому провадженні № 64839729 та зобов`язати державного виконавця винести постанову про арешт коштів боржника, яку необхідно направити на виконання до банківських та інших фінансових установ відповідно до ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження».

У мотивування заявлених вимог зазначала, що на виконанні у Ніжинському МРВ ДВС перебуває виконавче провадження № 64839729 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 10 березня 2021 року Ніжинським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на її користь грошових коштів. Постановою державного виконавця Чуб А.А. від 16 березня 2021 року винесено постанову про арешт коштів боржника, а 18 березня 2021 року прийнято рішення про зняття арешту, яке не містить посилання на конкретний пункт та частину ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», які й стали підставою для зняття арешту. Стверджує, що внаслідок безпідставного зняття арешту з коштів боржника фактично обмежено її право на швидке виконання рішення суду.

Ухвалою від 03 вересня 2021 року Ніжинський міськрайонний суд закрив провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Ніжинського МРВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Чуб А.А.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на ухвалення судового рішення з порушенням норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення про задоволення її скарги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до помилковості висновку суду першої інстанції про наявність спору між тими самими сторонами про той самий предмет.

Скаржниця зазначає, що районним судом не було досліджено в повній мірі постанову Чернігівського апеляційного суду від 22 липня 2021 року, якою було змінено мотиви відмови у задоволенні її скарги з посиланням на те, що до участі у справі не залучені всі сторони виконавчого провадження, зокрема, боржник, і відтак скарга не могла бути вирішена по суті. Крім цього, у постанові апеляційний суд указав, що доведеність обставин її скарги стосовно суті спору не перевірялась та не впливає на висновок про необхідність відмови у задоволенні скарги.

У наданому відзиві державний виконавець Чуб А.А., заперечуючи проти доводів апеляційної скарги та вважаючи оскаржувану ухвалу такою, що винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просить залишити ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Доводи відзиву зводяться до того, що у зв`язку з встановленням факту зарахування на рахунок боржника ОСОБА_2 пенсійних виплат, які є єдиним джерелом для існування, та за наявності можливості забезпечення реального виконання рішення суду (шляхом винесення постанови про звернення стягнення на пенсію боржника), винесення постанови про зняття арешту з коштів боржника в частині рахунку, на який зараховується пенсія, відповідає положенням ст.ст. 59, 68, 70 ЗУ «Про виконавче провадження».

Державний виконавець звертає увагу на те, що виконавче провадження № 64839729 закінчено 18 листопада 2021 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону, тобто у зв`язку з фактичним повним виконанням судового рішення. Крім цього, постанова Чернігівського апеляційного суду від 22 липня 2021 року, яка прийнята з приводу скарги між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, набрала законної сили, і станом на 29 листопада 2021 року відомості щодо касаційного оскарження зазначеного судового рішення в ЄДРСР відсутні.

Боржницею ОСОБА_2 відзив на апеляційну скаргу у встановлений термін не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, а ухвалу суду скасувати, враховуюче наступне.

Дійшовши висновку про закриття провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Ніжинського МРВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Чуб А.А., районний суд виходив з того, що спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, зважаючи на таке.

У справі встановлено, що у серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася зі скаргою, в якій просила визнати незаконним рішення головного державного виконавця Ніжинського МРВ ДВС Чуб А.А. від 18 березня 2021 року у виконавчому провадженні № 64839729 та зобов`язати державного виконавця винести постанову про арешт коштів боржника, яку необхідно направити на виконання до банківських та інших фінансових установ відповідно до ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 1-3).

Зі змісту постанови Чернігівського апеляційного суду від 22 липня 2021 року у справі № 740/565/20 вбачається, що у березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, вимоги якої є аналогічними з вимогами даної скарги (а.с. 4-7).

Переглядаючи наведену справу, апеляційний суд встановив, що 16 березня 2021 року головним державним виконавцем Ніжинського МРВ ДВС Чуб А.А. відкрито виконавче провадження № 64839729 з виконання виконавчого листа № 2/740/599/20, виданого 10 березня 2021 року Ніжинським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Цього ж дня державним виконавцем Чуб А.А. винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_2 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у сумі 5 669 грн.

У ході вжитих заходів державним виконавцем встановлено, що на рахунок, відкритий в АТ КБ «Приват Банк», боржнику виплачуються пенсійні виплати, у зв`язку з чим постановою від 18 березня 2021 року державний виконавець зняла арешт з усіх рахунків, які належать боржнику ОСОБА_2 . Саме зазначену постанову оскаржувала ОСОБА_1 , вважаючи її такою, що обмежує її права, як стягувача, на швидке та якісне виконання судового рішення.

Ухвалою від 12 травня 2021 року Ніжинський міськрайонний суд відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_1 . Дійшовши такого висновку, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець, приймаючи постанову про зняття арешту з коштів на рахунку боржника ОСОБА_2 в АТ КБ «ПриватБанк», з метою виконання рішення суду, яке набрало законної сили, діяв відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та в межах наданих йому повноважень.

За результатами апеляційного розгляду справи колегія суддів установила, і наведене відображено у відповідному судовому рішенні, що боржник ОСОБА_2 всупереч приписам ч. 1 ст. 450 ЦПК України не була залучена до участі у справі у належному процесуальному статусі, в той час як предметом вимог скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця є питання, вирішення яких безпосередньо впливає на права, обов`язки та інтереси боржника. Ураховуючи наведене, апеляційний суд змінив ухвалу Ніжинського міськрайонного суду від 12 травня 2021 року в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

За змістом ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 451 ЦПК України).

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

За матеріалами справи встановлено, що у березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася зі скаргою на дії головного державного виконавця Ніжинського МРВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Чуб А.А., в якій просила визнати незаконним рішення державного виконавця про зняття арешту з коштів боржника та зобов`язати посадову особа органу ДВС винести постанову про арешт коштів боржника, яку необхідно направити на виконання до банківських та інших фінансових установ.

Відмовляючи у задоволенні скарги (справа № 740/565/20), Ніжинський міськрайонний суд у своїй ухвалі від 12 травня 2021 року дійшов висновку, що державний виконавець, приймаючи постанову про зняття арешту з коштів на рахунку боржника ОСОБА_2 в АТ КБ «ПриватБанк», діяв відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та в межах наданих йому повноважень.

Переглядаючи дану справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та змінюючи ухвалу Ніжинського міськрайонного суду від 12 травня 2021 року в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд установив, що розгляд справи відбувся без залучення до участі у справі боржниці ОСОБА_2 , і вирішення вимог скарги безпосередньо впливає на її права та інтереси. Водночас суд апеляційної інстанції указав на те, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо обґрунтованості вимог її скарги на дії державного виконавця, доведеності обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин по суті спору не підлягають перевірці за наявності виявлених процесуальних порушень та не впливають на висновок суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні вищезазначеної скарги.

Колегія суддів повністю погоджується з тим, що скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця за відсутності залученого до участі у справі боржника не могла бути вирішена по суті відповідно до норм права, які регулюють спірні правовідносини, незалежно від того, якими фактичними обставинами та правовими нормами вона обґрунтовувалась.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, приймаючи рішення про закриття провадження у даній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця через наявність спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, не надав належної оцінки тому, що справа по суті в суді першої інстанції не могла бути вирішена за відсутності залучення до участі у справі боржника ОСОБА_2 , про що безпосередньо у своєму рішенні указав апеляційний суд.

Ураховуючи наведене, районний суд дійшов помилкового та передчасного висновку стосовно закриття провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Ніжинського МРВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Чуб А.А. на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції суперечить нормам процесуального закону, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, п. 3, 4 ч. 1 ст. 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 вересня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 грудня 2021 року.

Головуючий: Судді: