Провадження №: 2/755/56/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Міроненко С.П.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання представника позивача про витребування доказів в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, -

у с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності в порядку спадкування.

05.02.2021 року до суду надійшло клопотання представника позивача про витребування доказів, у якому представник просить витребувати від Київського державного нотаріального архіву належним чином засвічену копію спадкової справи №4-2018, заведеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юрченком В.В. щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 . Вимоги клопотання мотивовано тим, що ухвалою суду від 04.11.2020 року копія відповідної спадкової справи була витребувана від ПН КМНО Бродського В.В. Однак своїм листом вказаний приватний нотаріус повідомив, спадкова справа була отримана ним від державного нотаріального архіву 01.03.2019 року і 29.03.2019 року повернута, тож виконати вимоги ухвали суду про витребування доказів приватний нотаріус не має можливості.

В підготовчому засіданні представник позивача підтримав вимоги клопотання з підстав викладених у ньому та просить клопотання задовольнити.

Представник відповідача в підготовчому засіданні заперечує проти задоволення відповідного клопотання посилаючись на положення ст. 83 ЦПК України, яка регламентує строки звернення з клопотанням про витребування доказів у тому числі для позивача.

Суд, вивчивши заявлене клопотання, вислухавши думку часників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що клопотання підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

За змістом ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Форма та зміст клопотання відповідають положенням ч. 2 ст. 84 ЦПК України, а причини неможливості самостійного отримання доказів об`єктивно полягають у наявності законодавчих обмежень щодо отримання матеріалів нотаріальних справи особами, які не були їх учасниками.

Поряд із цим, суд також вважає наявними поважні причини пропуску строку звернення з відповідним клопотанням до суду, адже порушення строку відбулось у зв`язку із тим, що на приватний нотаріус у якого було витребувано копію матеріалів спадкової справи, повернув її до державного нотаріального архіву, у зв`язку із чим не зміг виконати ухвалу суду.

Крім того, за змістом ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява №48778/99).

Україна як учасниця конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішенням ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції»).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ від 28.10.98 у справі «Перес де Рада Каванил`єс проти Іспанії»).

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

Так у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

Водночас у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Також згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Ураховуючи наведені положення ст.ст. 83, 84 ЦПК України, норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідну практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання представника позивача, оскільки таке відповідає положенням ст.ст. 83, 84 ЦПК України та сприятиме дотриманню принципів доступу до правосуддя і уникненню надмірного формалізму при здійсненні права на справедливий суд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 83, 84, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника позивача про витребування доказів - задовольнити.

Витребувати від Київського державного нотаріального архіву належним чином засвічену копію спадкової справи №4-2018, заведеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юрченком В.В. щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05.02.2021 року.

Суддя -