Справа № 756/1166/21
Провадження № 2/756/3098/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про розірвання договорів довічного утримання, визнання права власності на квартиру, скасування обтяжень,

УСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про розірвання договорів довічного утримання, визнання права власності на квартиру, скасування обтяжень.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що заяву та додані до неї документи слід повернути позивачу виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом пункту 2 частини 4 статті 185 ЦПК України позовна заява повертається позивачу у випадку, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

У відповідності до частини 1 статті 50 ЦПК України, позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.

Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо:

1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів;

2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави;

3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

За змістом частини 1 статті 188 Цивільного процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Як роз`яснено у пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм процесуального права, є підстави вважати, що умовою об`єднання позовів позивача в одному провадженні є однорідність позовних вимог, спільність предмета позову позивача, спільність підстав позову, прав і обов`язків відповідача/ів та процесуальна доцільність.

Як вбачається з матеріалів поданої позовної заяви, в ній об`єднано кілька (шість) вимог, а саме про:

розірвання договору довічного утримання від 01.04.2020 посвідченого Чотирнадцятою Київською державною нотаріальною конторою 01.04.2010 за №3-988, в редакції договору про зміну набувача від 03.11.2011, укладений між ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , РНКПП НОМЕР_2 , посвідченого державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Івененко Р.С. за №3-3852;

розірвання договору довічного утримання від 01.04.2020 посвідченого Чотирнадцятою Київською державною нотаріальною конторою 01.04.2010 за №3-984, в редакції договору про зміну набувача від 03.11.2011, укладений між ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 та ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , по свідчого державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Івененко Р.С. за №3-3849;

визнання за ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , права власності на 1/2 частини двохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнання за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , права власності на 1/2 частини двохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

скасування обтяження - заборони на відчуження нерухомого майна, що зареєстровано в реєстрі за №3-988 від 01.04.2010 та №3-3852 від 03.11.2011, які накладені за договором довічного утримання від 01.04.2010 і договором від 03.11.2011 про зміну набувача в договорі довічного утримання на 1/2 частини двохкімнатної квартири за адресою : АДРЕСА_1 ;

скасування обтяження - заборони на відчуження нерухомого майна, що зареєстровано в реєстрі за №3-984 від 01.04.2010 та №3-3849 від 03.11.2011, які накладені за договором довічного утримання від 01.04.2010 і договором від 03.11.2011 про зміну набувача в договорі довічного утримання на 1/2 частини двохкімнатної квартири за адресою : АДРЕСА_1 .

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами у цивільному судочинстві є будь-які дані, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інших обставин, які мають значення для правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Для вирішення по суті спору, суд повинен буде дослідити та вивчити кожен із означених договорів та правовідносини сторін, що виникли на їх підставі, встановити наявність або відсутність підстав для їх розірвання окремо по кожному з договорів.

При цьому суд відзначає, що кожен з зазначених вище договорів має своє коло конкретних учасників, які мають права та обов`язки один відносно одного, і таким чином перебувають в юридичному зв`язку між собою з проводу об`єкту правовідносин. Незважаючи за зазначене, позивачем окрім позовних вимог про розірвання договору довічного утримання з урахуванням договору про зміну набувача (та вимог, що випливають з даних правовідносин) укладеного між ним та першим відповідачем - ОСОБА_2 , заявлено вимоги про розірвання договору довічного утримання з урахуванням договору про зміну набувача (та вимог, що випливають з даних правовідносин) укладеного - між ОСОБА_4 (яку позивач зазначає третьою особою) та другим відповідачем ОСОБА_3 , не будучи учасником договірних правовідносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

При цьому, у поданій позовній заяві позивач жодним чином не обгрунтовує підставність об`єднання заявлених ним позовних вимог.

За таких обставин суд вважає, що заявлені вимоги не можуть бути об`єднані в одному позові, оскільки позовні вимоги стосуються двох договорів, які мають різний суб`єктий склад, вимоги не пов`язані між собою підставою виникнення і поданими доказами, ці вимоги не є основними та похідними.

Сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог не лише суперечить приписам ст. 188ЦПК України, але й перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін, значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, що є підставою повернення позовної заяви.

Крім того, згідно ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Водночас слід зазначити, що до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували повноваження позивача ОСОБА_1 на подання та підписання зазначеного позову в інтересах ОСОБА_4 щодо розірвання договору довічного утримання від 01.04.2020 посвідченого Чотирнадцятою Київською державною нотаріальною конторою 01.04.2010 за №3-984, в редакції договору про зміну набувача від 03.11.2011, укладеного між ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 та ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , посвідчого державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Івененко Р.С. за №3-3849, визнання за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , права власності на 1/2 частини двохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 та скасування обтяження - заборони на відчуження нерухомого майна, що зареєстровано в реєстрі за №3-984 від 01.04.2010 та №3-3849 від 03.11.2011, які накладені за договором довічного утримання від 01.04.2010 і договором від 03.11.2011 про зміну набувача в договорі довічного утримання на 1/2 частини двохкімнатної квартири за адресою : АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду в загальному порядку, після усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 4, 5, 185, 188 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про розірвання договорів довічного утримання, визнання права власності на квартиру, скасування обтяжень - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її вручення через суд першої інстанції.

Суддя М.М. Ткач