ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року

м.Харків

справа № 2018/18686/2012

провадження № 22-ц/818/955/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого : Хорошевського О.М.

суддів колегії: Бурлака І.В., Яцини В.Б.

за участі секретаря - Пузікової Ю.С.

учасники справи -

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Акціонерне товариство «Укргазвидобування», Комунальне підприємство «Жилкомсервіс»

Третя особа - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2020 року, постановлене суддею Бородіною Н.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерне товариство «Укргазвидобування», Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», 3-я особа ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні приміщенням, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, який уточнила та просила усунути перешкоди в користуванні горищем в будинку АДРЕСА_1 ; зобов`язати АТ «Укргазвидобування» звільнити горище над квартирою АДРЕСА_2 , шляхом демонтажу самовільно встановлених стін, розміщених кухні та санвузлу в кв. 123; зобов`язати АТ «Укргазвидобування» та КП «Жилкомсервіс» привести горище над АДРЕСА_2 в стан на 03.03.1978р., з реєстрацією поточних змін 11.09.1997р. та 07.05.1998р., а також стягнути судові витрати з відповідачів.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що вона є власником АДРЕСА_2 . Власником квартири АДРЕСА_3 є АТ «Укргазвидобування», квартирою користується третя особа. Відповідачами було проведено реконструкцію АДРЕСА_3 з порушенням вимог законодавства та в результаті цього захоплено частину горища, чим порушено її право на користування та розпорядження горищем. Крім того, в кв.123 кухня та санвузел розміщені над її житловою кімнатою, чим створюються шуми в ході використання каналізації та води і спричиняється незручності в її проживанні .

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Усунуто перешкоди в користуванні горищем над квартирою АДРЕСА_2 , зобов`язано Акціонерне товариство «Укргазвидобування» звільнити горище над квартирою АДРЕСА_2 , шляхом демонтажу встановлених стін, які відокремлюють приміщення кухні та суміщеного санвузлу кв.123, а також демонтажу кухні та суміщеного санвузлу кв.123, які розміщенні над житловою кімнатою АДРЕСА_2 . В решті позову відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Акціонерне товариство «Укргавидобування» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення і постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вирішити питання щодо судових витрат.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що висновок експерта не має для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюється на рівні з іншими доказами. Суд невірно встановив, що саме відповідачем було здійснено перепланування квартири яка внаслідок цих змін збільшилась. Не звернуто увагу, що в результаті проведеної перевірки Контрольної інспекції Виконавчого комітету ХМР будь-яких перепланувань в квартирі АДРЕСА_3 не виявлено.

Звертає увагу, що квартиру відповідачем було придбано в 2001 році, і відповідач не має жодного відношення до реконструкції які проводилася іншим власником до 2001 року.

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на строки позовної давності, оскільки позивачка про порушене право дізналась у 2001 році, а з позовом звернулася в 2012 році.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що відповідач, як власник квартири АДРЕСА_3 , створює перешкоди у користуванні власністю позивача, тому порушені права підлягають захисту, шляхом зобов`язання АТ «Укргазвидобування» здійснити демонтаж встановлених стін, які відокремлюють приміщення кухні та суміщеного санвузлу кв.123, а також демонтажу кухні та суміщеного санвузлу кв.123, які розміщенні над житловою кімнатою АДРЕСА_2 , що є ефективним способом захисту порушених прав позивача. Підстав для застосування строку позовної давності, не має, оскільки данний позов є негаторним. Вимоги до КП «Жилкомсервіс» в даному випадку є безпідставні.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Розглядом справи встановлено, що позивач проживає на 4 поверсі в квартирі АДРЕСА_2 , що належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.11.2002р.. На 5 поверсі цього ж будинку, знаходиться квартира АДРЕСА_3 власником якої є відповідач- Акціонерне товариство «Укргазвидобування», яке є правонаступником після ДК «Укргазвидобування» ПАК «Нафтогаз України», відповідно до договору купівлі-продажу від 14.11.2001 року, де проживає відповідно до договору оренди від 06.03.2009 року ОСОБА_2 .

Згідно проведеної судової будівельно-технічної експертизи №12452/17395 від 14.12.2018 року, встановлено, що квартира АДРЕСА_3 займає частину горищного приміщення чотириповерхової секції житлового будинку над квартирою АДРЕСА_2 .

Площа та конфігурація квартири АДРЕСА_3 не відповідають площі та конфігурації квартири, відображених на копії плану 5-го поверху житлового будинку АДРЕСА_1 станом на 03.03.1978 з реєстрацією поточних змін 11.09.1997 та 07.05.1998 та плану квартири АДРЕСА_3 за станом на 04.03.1998 з реєстрацією поточних змін 08.11.2001. Так, в квартирі розібрані перегородки комори 9 площею 1,80 кв.м, розібрано перегородку між коридором 1 та житловою кімнатою 8 площею 13,0 кв.м, зведено нову перегородку в приміщенні коридору, в результаті чого утворено житлову кімнату площею 19,50 кв.м; на місці відокремлених ванної кімнати (2) і вбиральні (3) улаштовано суміщений санвузол, при цьому в горищний простір забезпечено прохід через сходовий майданчик п`ятого поверху; розібрано перегородку між коридором 1 та приміщенням кухні 4, за рахунок чого збільшено площу кухні. Для влаштування віконного прорізу у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 , стіни якої виходять у горищний поверх, зведено надбудову, яка виведена над покрівлею чотириповерхової секції житлового будинку; розібрано перегородку між приміщенням кухні 4 та приміщенням житлової кімнати 5, приміщенням житлової кімнати 5 та приміщенням коридору 1.

В результаті проведених перепланувань збільшилась загальна та житлова площа квартири АДРЕСА_3 в порівнянні з загальною та житловою площею, наведеної у планах квартири за станом на 1997, 1998, 2001 роки.

На підставі приведеного вище можна зробити висновок, що конфігурацію, лінійні розміри, площу та функціональне призначення окремих приміщень квартири АДРЕСА_3 змінено. Об`ємно-планувальне рішення квартири станом на 15.01.2009 і теперішній час не відповідає даним на квартиру АДРЕСА_3 станом на 1997, 1998 , 2001 рік.

Згідно з визначеннями та термінами, які містяться у нормативних документах, проведені роботи у квартирі АДРЕСА_3 відносяться до реконструкції, яка здійснена без дозволу місцевих органів виконавчої влади, без розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, без дозволу на виконання будівельних робіт. Відповідно до ЦК України, Закону України "Про планування та забудову території'", Порядку виконання будівельних робіт така реконструкція є самовільною.

Відповідно до плану 5-го поверху житлового будинку АДРЕСА_1 станом на 03.03.1978 з реєстрацією поточних змін 11.09.1997 та 07.05.1998., площа горища над квартирою АДРЕСА_2 з врахуванням відокремленої частини становила біля 39,00 кв.м. Кухня, вбиральня, ванна кімната квартири АДРЕСА_3 розташовувались вздовж внутрішньої несучої стіни житлового будинку на всю її довжину межах горищного поверху. Стіна, яка огороджувала приміщення квартири АДРЕСА_3 розташовувалась на відстані біля 2 метрів від внутрішньої несучої стіни. Вихід (вхід) у горищний простір при такому планувальному рішенні не здійснювався. За рахунок розташування цих приміщень квартири АДРЕСА_3 у горищному просторі, площа горища над квартирою АДРЕСА_2 ,зменшилась та становила біля 27,00 кв.м.

За результатами обстеження та відповідно до даних технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 станом на 15.01.2009 встановлено, що планувальне рішення приміщень квартири АДРЕСА_3 , які розташовані у горищному просторі над квартирою АДРЕСА_2 змінилося, улаштовано суміщений санвузол та організовано прохід у горищний простір над квартирою АДРЕСА_2 через дверний проріз у стіні сходової клітини. Стіна, яка огороджує приміщення квартири АДРЕСА_3 у горищному просторі над квартирою АДРЕСА_2 проходить вздовж внутрішньої несучої стіни житлового будинку не на всю її довжину, між торцевою стіною цих приміщень і стіною сходової клітини улаштовано прохід шириною 0,5-0,6 метри, тоді як повинна складати 0,9 м.. Стіна, яка огороджує приміщення кухні та санвузлу квартири АДРЕСА_3 розташовується на відстані 2,45 метри від внутрішньої несучої стіни, тобто цю стіну перенесено майже на 0,5 метри вглиб горищного простору, порівняно зі стіною, яка існувала станом на 1997, 1998, 2001 роки.

Експертним дослідженням встановлено, що розташування кухні і частини суміщеного санвузла квартири АДРЕСА_3 над житловою кімнатою квартири АДРЕСА_2 не відповідає вимогам п.2.28 ДБН В.2.2-15-2005 та вимогам п.8.11 ДБН В.3.2-2-2009.

Площа та конфігурація горищного простору над АДРЕСА_2 не відповідають площі та конфігурації горищного простору, відображених на копії плану 5-го поверху житлового будинку АДРЕСА_1 станом на 03.03 1978 з реєстрацією поточних змін 11.09.1997 та 07.05.1998. Встановлена невідповідність об`ємно-планувального рішення горищного простору над квартирою АДРЕСА_2 вимогам будівельних норм та правил в частині ширини проходу у горищний простір - повинен складати 0,9 м.

Під час судового розгляду був допитаний експерт ОСОБА_4 , яка проводила експертизу. При цьому вона підтвердила висновки експертизи, зазначивши, що зміни квартири АДРЕСА_3 та горищного простору над квартиро АДРЕСА_2 відбулися в період з 1997р. по 15.01.2009р., точно встановити рік змін не можливо.

Висновки експертизи, відповідачем не спростовані та узгоджується із наданими документами, зокрема технічними паспортами, матеріалами інвентаризаційної справи, поверховими планами будинку.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

Згідно з частиною 2 статті 4 зазначеного Закону власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників (частина 1 статті 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку").

Відповідно до частини 2 статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 № 4-рп/2004 допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні та ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Відповідно до положень статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 321 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 369 зазначеного Кодексу співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судова колегія звертає увагу, що відповідно до п.2.28 ДБН В.2.2-15-2005 та вимогам п.8.11 ДБН В.3.2-2-2009 забороняється розміщення кухні та санвузла (ванні кімнати, туалети) над житловими кімнатами. Розміщення в горищному просторі частини квартири АДРЕСА_3 , зокрема кухні та санвузла, над житловою кімнатою квартири позивача, унеможливлює повноцінне користування позивачем горищем та створює перешкоди у користуванні квартирою позивача, враховуючи розміщення кухні та санвузлу над житловою кімнатою, які строюють шуми від використання каналізації та води.

Такими чином, оскільки власником АДРЕСА_3 є АТ «Укргазвидобування» то саме на нього покладається обов`язок усунути перешкоди встановлені експертним дослідженням.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що перепланування квартири було здійснено іншим власником судова колегія не приймає, оскільки вони не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Доводи про те, що в результаті проведеної Контрольною інспекцією перевірки порушень не виявлено судова колегія сприймає критично, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Доводи скаржника щодо застосування наслідків спливу позовної давності судова колегія не приймає до уваги, оскільки негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця, про що неодноразово наголошувала Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14 ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97).

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції судова колегія також, бере до уваги, що позивач обґрунтовуючи позовні вимоги пов`язувала залиття належної їй квартири з обладнанням у горищному приміщенні кухні та санвузлу власником квартири АДРЕСА_3 , а також тим, що у зв`язку з таким переобладнанням квартири « АДРЕСА_3 створюються шуми в ході використання каналізації, що створює для неї незручності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укргазвидобування» залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.М.Хорошевський

Судді: І.В.Бурлака

В.Б.Яцина

Повне судове рішення виготовлено 04.02.2021 року.