Справа № 431/5397/21
Провадження № 2-о/431/2040/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Форощука О.В.,

за участю секретаря Хорольської І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Старобільська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного спільного мешкання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного спільного проживання з померлим ОСОБА_2 на момент його смерті. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона є донькою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони з ОСОБА_2 проживали разом. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, а тому для отримання спадщини після смерті померлого батька вона звернулась до нотаріуса, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, тому що вона не може вважатися спадкоємцем, який вже прийняв спадщину шляхом спільного мешкання, оскільки вони були зареєстровані за різними адресами. За вказаних обставин вона не має можливості отримати спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_2 та змушена звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, у заяві просила суд розглянути справу за її відсутності та відсутності її представника ОСОБА_3 ..

Представник заінтересованої особи - Старобільської ДНК в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зауважень по справі не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, перевіривши наведені в заяві доводи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Заявник ОСОБА_1 дійсно є донькою померлого ОСОБА_2 , що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Відповідно до копії паспорта громадянина України, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Моздок Северна Осетія та вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 22.02.2000 року.

Відповідно до копії паспорта громадянина України, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Великі Луки та він дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 21.01.1983 року.

Відповідно до довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 20.01.2015 року, ОСОБА_2 перемістився з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_2 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ.

Відповідно до копії довідки, виданої МКП «Центрожилком» від 30.09.2021 року, ОСОБА_2 дійсно проживав разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з 22.02.2000 року.

Суд приймає ці документи як докази виходячи із аналізу практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка є джерелом права в Україні.

Так, у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

Приймаючи до уваги, що заявник позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту проживання зі спадкодавцем, суд вважає необхідним задовольнити заяву, оскільки вона законна та обґрунтована.

Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надасть їй право на оформлення спадщини.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10-11, 209, 212-215, 247, 256-257, 259, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Старобільська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного спільного мешкання - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, уродженка м. Моздок Северна Осетія, постійно спільно проживала однією родиною разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянином України, уродженцем м. Великі Луки Російської Федерації за адресою: АДРЕСА_1 на момент смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Форощук