Провадження №2/523/4761/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"01" грудня 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої - судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Скоріної М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 523/14298/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат. Обґрунтовуючи вимоги даного позову позивач вказує на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.07.2016 року за результатами розгляду цивільної справи № 523/7166/16-ц було розірвано. Від даного шлюбу народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом. Вказаним вище Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.07.2016 року у справі № 523/7166/16-ц ухвалено стягувати із відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак, на даний час вказаний розмір аліментів є меншим від 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановлений законодавством та недостатнім для фізичного, розумового та духовного розвитку дитини з огляду на те, що донька зростає та потребує повноцінного харчування, сезонного одягу та взуття, витрати на фізичний розвиток та навчання. На даний час дитина є інвалідом дитинства, має високий ступінь втрати здоров`я з фактичною неможливістю до самообслуговування та надмірну залежність від стороннього догляду. Позивач з 22.01.2021 року проживає разом з донькою в «Обласному центі соціально - психологічної допомоги» та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач аліменти добровільно не сплачує, через те, що дитина має проблеми із здоров`ям, саме не може самостійно вживати їжу. З огляду на вище викладене, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким змінити розмір стягнення аліментів з ОСОБА_2 , встановлений рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.07.2016 року на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на дитину щомісячно на стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати з відповідача додаткові втрати на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження від 01.09.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Однак, подала до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи через оголошення на офіційному веб - порталі судової влади України (sv.od.court.gov.ua). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК та ухвалює заочне рішення.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.07.2016 року за результатами розгляду цивільної справи № 523/7166/16-ц було розірвано, що підтверджується наявною в матеріалах справ копією вказаного рішення.

Від даного шлюбу народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявним в матеріалах справи Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 від 30.03.2016 року (Повторне).

Вказаним вище Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.07.2016 року у справі № 523/7166/16-ц ухвалено стягувати із відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В матеріалах справи наявне Свідоцтво про шлюбу Серії НОМЕР_2 від 28.12.2019 року, з якого вбачається, що позивач ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із гр. ОСОБА_5 , після чого змінила прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що з часу ухваленим рішення про стягнення аліментів, витрати на потреби дитини значно зросли. Витрати зумовлені подорожчанням цін на необхідні предмети харчування, одяг, взуття, а також влаштування дитині відпочинку у вихідні та святкові дні, розвивання у неї творчих та пізнавальних здібностей.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно приписів ч. 2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2021 рік в Україні втановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2021 рік".

Так, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01.07.2021 року становить 2510 грн.

Згідно приписів ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, суд констатує, що на час звернення позивача до суду з позовом про зміну (збільшення) розміру аліментів 09.08.2021 року та на час розгляду справи мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років має становити в місяць не менше 1255 грн. (2500 грн., 50%), що перевищує розмір аліментів, визначених рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.07.2016 року.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

На виконання вимог ухвали суду від 12.10.2021 року про витребування доказів, Головним управління ДПС в Одеській області було надано суду Довідку про доходи ОСОБА_2 , з якої вбачається, що за період з 01.01.2020 року по 30.06.2021 року інформації про доходи фізичної особи немає.

З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2021 році, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дітей, суд констатує, що попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, беручи до уваги відсутність доказу щодо зростання матеріального становища відповідача, однак, врахувавши той факт, що встановлений рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.06.2016 року у справі № 523/7166/16-ц розмір аліментів є меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину відповідного віку, суд приходить до переконання, що заявлена сума аліментів що підлягає збільшенню є надмірною, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1800 грн. на дитину щомісячно.

Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своїх дітей, то такий розмір аліментів забезпечить дитині збереження певного матеріального рівня утримання.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, суд констатує наступне.

Частиною 1 статті 185 Сімейного кодексу України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, чинне законодавство гарантує право дитини на достатній життєвий рівень та визначає обов`язок батьків забезпечити дитині гідні умови життя, в тому числі фінансово. При цьому, законодавець не обмежує обов`язок батьків утримувати дитину лише сплатою аліментів, а й зобов`язує брати участь в додаткових витратах на дитину.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Судом встановлено, що неповнолітній дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитина - інвалід, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Посвідчення Серії НОМЕР_3 .

Із Довідки № 08/21 від 22.01.2021 року, виданої ОКУ «Обласний центр соціально - психологічної допомоги» вбачається, що ОСОБА_1 разом із малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тимчасово проживають з 08.03.2016 року по теперішній час в ОКУ «Обласний центр соціально - психологічної допомоги».

В матеріалах справи міститься Виписка № 3/5 з Протоколу засідання ЛКК КНП «Дитяча поліклініка № 2» Одеської міської ради про встановлення статусу «дитина - інвалід підгрупи «А» від 01.03.2021 року, з якої вбачається, що ОСОБА_3 має діагноз ДЦП, стастичний церебральний параліч, псевдобульбарний синдром, оро - лінгво - фарингеальна апраксія, дисфагія, розумова відсталість, афазія розвитку, кінестетична апраксія, часткова атрофія здорових нервів, S - подібний скаліоз, цереблальна кахексія. Захворювання відповідає розділу І п. 2 пп.2.1 Ш С80.0, є інвалідом з дитинства згідно Наказу МОЗ України, МТ соцполітики України, МФУ від 08.11.01 року № 454/471/5 16.

Також у вказаній виписці зазначено про е, що дитина є інвалідом - дитинства, має виключно високу ступінь втрати здоров`я, з фактичною неможливістю до самообслуговування та надмірну залежність від стороннього догляду, що дає підстави для встановлення групи «А».

Згідно заключення КНП «Дитяча міська клінічна лікарня № 3»Одеської міської ради № 77 від 06.02.2020 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прогноз для відновлення функцій несприятливій. Реабілітаційний потенціал низький. Обмеження життєдіяльності за рахунок самостійного пересування по системі класифікації великий моторних функцій при церебральних паралічах: рівень V (не утримує предмети, важко виконувати руками навіть найпростіші функції). Оцінка м`язового тонусу за модифікаційною шкалою Ashworth: 4 - ригідність, повна відсутність рухів.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом - дитинства з підгрупою «А», має виключно високий ступінь втрати здоров`я та надміру залежна від стороннього догляду, суд приходить до переконання про доведеність позивачем необхідності у потребі отримання малолітньою дитиною додаткових витрат пов`язаних із наявним каліцтвом, яке вимагає значних фінансових витрат на лікування важкої хвороби та постійних реабілітаційних процесів.

Окрім того, беручи до уваги заключення лікарів щодо несприятливих прогнозів для відновлення функцій та низький реабілітаційний потенція, суд приходить до переконання про тривалість даної хвороби, у зв`язку з чим дитина потребуватиме постійної допомоги у додаткових витрати.

А тому, позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 263, 265, 273, 279, 280 - 283, 354 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 192 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат - задовольнити частково.

Змінити розмір стягнення аліментів з ОСОБА_2 , встановлений рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.07.2016 року у справі № 523/7166/16-ц на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на дитину щомісячно на стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1800/тисяча вісімсот/ грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000/тисяча/ грн. щомісячно, починаючи з 09 серпня 2021 року до досягнення дитиною повноліття

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 908/дев`ятсот вісім/грн. 00коп.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканка: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст. 284 - 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Повний текст рішення складено 01 грудня 2021 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер