Справа № 510/1924/19
Провадження № 2/510/162/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Тєрєщенко С.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача позовні вимоги (уточнені) визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Златі Н.С. на задоволенні позову з урахуванням наданих нею уточнень наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 23.11.2017р. (дата заведення спадкової справи - 01.04.2013р.); копія свідоцтва про народження позивачки; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 (батька позивачки) - помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 23.11.2017р. про реєстрацію заповіту; копія довідки Котловинської сільської ради Ренійського району від 11.03.2019р. про склад сім`ї ОСОБА_2 на день смерті; копія витягу з електронного сайту про нормативну грошову оцінку земельної ділянки; копія заповіту від 19.05.2003р., оформленого на ім`я ОСОБА_1 ; копія державного акту серії І-ОД №010362 від 10.03.2004р. на право приватної власності на землю - земельну ділянку площею 3,05 га, розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області ( мас. № НОМЕР_1 , діл. №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ), виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копія витягу від 07.02.2009р. про реєстрацію заповіту ОСОБА_2 в Спадковому реєстрі; копія витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 3,0504 га; копія Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 3,0504 га; копія кадастрового плану земельної ділянки площею 3,0504 га; копія державного акту серії ЯК №106575 від 16.10.2012р. на право власності на земельну ділянку - земельну ділянку площею 0,0929 га, розташовану по АДРЕСА_1 , виділену для ведення особистого селянського господарства; копії актів прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 30.12.2009р.; копія державного акту серії ЯК №106561 від 16.10.2012р. на право власності на земельну ділянку - земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану по АДРЕСА_1 , виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_2 (1/2 частина нерухомості); копія довідки ВРАЦС Ренійського райуправління юстиції про шлюб ОСОБА_4 із позивачкою; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно - Ѕ частину житлового будинку по АДРЕСА_1 ; копія свідоцтва від 20.02.2006р. про право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно - Ѕ частину житлового будинку по АДРЕСА_1 ; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку від 29.12.2018р.; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 16.03.2009р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.07.2019р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі є донькою ОСОБА_2 та була призначена спадкоємицею за заповітом ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_2 належало наступне майно:

на підставі свідоцтва від 20.02.2006р. про право власності на нерухоме майно та на підставі рішення Ренійського районного суду Одеської області від 16.03.2009р. - житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 ;

на підставі державного акту серії ЯК №106561 від 16.10.2012р. на право власності на земельну ділянку - земельна ділянка площею 0,2500 га, розташована по АДРЕСА_1 , виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

на підставі державного акту серії ЯК №106575 від 16.10.2012р. на право власності на земельну ділянку - земельна ділянка площею 0,0929 га, розташована по АДРЕСА_1 , виділена для ведення особистого селянського господарства;

на підставі державного акту серії І-ОД №010362 від 10.03.2004р. на право приватної власності на землю - земельна ділянка площею 3,05 га, розташована на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області ( мас. № НОМЕР_1 , діл. №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ), виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На випадок смерті ОСОБА_2 розпорядилася належним їй майном, 19.05.2003р. склала заповіт на ім`я позивачки (своєї доньки), згідно якого вона в частині належного їй майна розпорядився на випадок своєї смерті на користь ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй майно.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за заповітом. Про це свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 23.11.2017р., в якій зазначено дату заведення спадкової справи - 01.04.2013р. Проте, незважаючи на своєчасне звернення позивачки за прийняттям спадщини, оформити її неможливо у зв`язку із тим, що в неї відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів.

Відповідач у справі на спадщину не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформила позивачка.

У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причини відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказані житловий будинок та земельні ділянки, про що 17.07.2019р. нотаріусом було винесено відповідну постанову.

Необхідні нотаріусу документи (оригінали) позивачка надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцем. Чинним законодавством не передбачена можливість відновлення актів на право власності на земельну ділянку після смерті власника його спадкоємцями за умови, що свідоцтво про право на спадщину щодо цієї земельної ділянки не видано, а на підставі ксерокопії акту неможливо оформити спадщину. Згідно п. 5.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999р., при втраті (псуванні) державного акту на землю власнику або землекористувачу видається відповідний дублікат.

Так як набуте за спадкуванням право власності позивачкою не було оформлено, вона не в змозі отримати дублікати державних актів про право власності на землю.

Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) державного акта на право власності на земельну ділянку - при посвідченні договору купівлі-продажу, міни, дарування, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, спадкового договору, а також при видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. На оригіналі державного акту нотаріусом проставляється відповідна відмітка про перехід права власності на земельну ділянку до набувача чи спадкоємця.

Що стосується оформлення спадщини щодо житлового будинку, то це також зробити неможливо, оскільки право власності на дану нерухомість не було належним чином зареєстровано відповідно до чинного законодавства.

Отже, після смерті ОСОБА_2 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на земельні ділянки та житловий будинок, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину за заповітом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлої ОСОБА_2 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідач на неї не претендує, інших спадкоємців немає.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею за заповітом.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначила позивачка, після смерті ОСОБА_2 у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкові земельні ділянки та житловий будинок. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка також не має можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично, оскільки вона своєчасно подала нотаріусу відповідну заяву, з моменту смерті ОСОБА_2 фактично управляє та володіє спадковим майном (зберігає копії правовстановлюючих документів на земельні ділянки та нерухомість, мешкає у житловому будинку, розпоряджається щодо їх цільового використовування тощо).

Таким чином, позивачка прийняла спадщину за заповітом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки вона своєчасно подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини та не заявила про відмову від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на земельні ділянки та житловий будинок з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Оскільки при подачі позову позивачкою було оплачено тільки 2308,40 грн. судового збору (за вимоги про визнання права власності на житловий будинок та присадибну земельну ділянку), суд додатково стягує з неї ще 764 грн.36 коп. в дохід держави (за вимоги про визнання права власності на інші земельні ділянки).

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1233-1235, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за заповітом право власності на:

-житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 (який в цілому складається з: житлового будинку літ. А загальною площею 67,20 кв.м., житловою площею 47,60 кв.м., підсобною площею 19,60 кв.м.; літньої кухні літ. Б; сараїв літ. В,Г, Д; вбиральні літ. Е; огорожі № 1, 2, 3; споруди № 4);

-земельну ділянку площею 0,2500 га із кадастровим номером :02:001:0343, розташовану по АДРЕСА_1 , виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі державного акту серії ЯК №106561 від 16.10.2012р. на право власності на земельну ділянку;

-земельну ділянку площею 0,0929 га із кадастровим номером :02:001:0342, розташовану по АДРЕСА_1 , виділену для ведення особистого селянського господарства, на підставі державного акту серії ЯК №106575 від 16.10.2012р. на право власності на земельну ділянку;

-земельну ділянку площею 3,05 га із кадастровим номером :01:001:1124, розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області ( мас. № НОМЕР_1 , діл. №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ), виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту серії І-ОД №010362 від 10.03.2004р. на право приватної власності на землю,

що належали ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )764 грн.36 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя В.І. Дудник