Справа № 645/4882/20
Провадження № 2-др/645/1/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2021 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :
головуючого судді Шарка О.П
секретаря судових засідань Христенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі продажу, стягнення заборгованості за договором купівлі продажу та відшкодування збитків,
Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 3 грудня 2020 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі продажу, стягнення заборгованості за договором купівлі продажу та відшкодування збитків. Розірвано договір купівлі продажу керамічної плитки, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 від 16 червня 2020 року (зі змінами та доповненнями від 25 червня 2020 року). Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором купівлі продажу керамічної плитки від 16 червня 2020 року (із змінами та доповненнями від 25 червня 2020 р.), а саме: 29 797,46 грн (двадцять дев`ять тисяч сімсот дев`яносто сім гривень 46 копійок)

основного боргу; 83,04 грн (вісімдесят три гривні 4 копійки) - 3% річних за користування грошовими коштами. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якому просив ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 реальні збитки у розмірі 26083 грн. 85 коп.

В судове засідання по даній справі сторони не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

В зв*язку з неприбуттям осіб,які належним чином повідомлені про дату,час та місце судового засідання, що відповідно до ч. 4 ст.270ЦПК України ,не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення , суд вважає за необхідне її задовольнити,, оскільки судом не ухвалено рішення з приводу позовної вимоги позивача №3, яка була зазначена в прохальній частині позовної заяви: Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 реальні збитки у розмірі 26083 грн. 85 коп.

Так, у п.п. 2.17 2.19 позовної заяви, яка була подана 20.08.2020 року до Фрунзенського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 надав пояснення та обґрунтуванням щодо понесення збитків у розмірі 26083 грн. 85 коп.

Відповідно до частин першої, другої та третьоїстатті 22 ЦК Україниособа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18) зроблено висновок, що «відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правилстатті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно достатті 22 ЦК Україниу вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року по справі № 127/16524/16-ц (провадження № 61-22106св18) зазначено, що «тягар доведення наявності і обґрунтування розміру упущеної вигоди покладається на позивача, який має довести, що він міг і повинен був отримати визначені ним доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Таким чином, незважаючи на те, що неодержаний прибуток - це результат, який не наступив, вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди також мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача».

Обґрунтованість позовних вимог про стягнення реальних збитків у розмірі 26083 грн. 85 коп. підтверджується копією рахунку №ХАЦБ-1001 від 03.08.2020 року, копією чеку від 03.08.2020 року.

Відповідно дост. 270 ЦПК Українисуд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.260-261,270,ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ::

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі продажу, стягнення заборгованості за договором купівлі продажу та відшкодування збитків про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути зОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 реальні збитки у розмірі 26083 грн. 85 коп. (двадцять шість тисяч вісімдесят три гривні вісімдесят п`ять копійок)

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини додаткового судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Повний текст додаткового рішення виготовлено 5 лютого 2021 року.

Суддя Фрунзенського районного суду О. Шарко