Справа № 163/2296/20
Провадження № 2/163/30/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.

з участю секретаря Семенюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Любомльського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві ОСОБА_1 просить ухвалити рішення про зняття накладного постановою Любомльського районного відділу ДВС від 26 травня 2020 року у виконавчому провадженні № 51587957 арешту із транспортного засобу "Рено Преміум", номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Заявлені вимоги обґрунтував тим, що на початку травня 2020 року мав намір розпорядитися належним йому на праві власності вищевказаним транспортним засобом, проте від працівників сервісного центру дізнався про накладення арешту на автомобіль. Як з`ясувалось, арешт був накладений постановою старшого державного виконавця Любомльського районного відділу ДВС у зв`язку виконанням виданого 13 травня 2016 року Любомльським районним судом виконавчого листа № 163/107/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ "Приватбанк" 47 425,55 доларів США, що за курсом НБУ становить 746 478,16 гривень, заборгованості за кредитним договором. Оскільки не є стороною виконавчого провадження, як власник транспортного засобу, звернувся до відповідача із заявою про зняття арешту з автомобіля, до якої додав підтверджуючі його право власності документи. Проте відповідач, вказуючи на належність транспортного засобу іншій особі, з посиланням на ч.1 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" повідомив про відсутність підстав для зняття арешту та рекомендував звернутися до суду. Оскільки має місце порушення його права власності, звернувся до суду із цим позовом.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву. У ньому позов не визнав та вказав, що арешт на автомобіль накладений на підставі отриманої у відповідності до затвердженого спільним наказом Мінюсту та МВС України від 30 січня 2018 року № 64/261/5 Порядку інформації, якою стверджено належність автомобіля боржнику ОСОБА_2 . Позивач подавав відділу ДВС відповідь сервісного центру щодо його права власності на автомобіль, однак на неодноразово подані електронні звернення в такому ж Порядку незмінно отримувалась відповідь про належність автомобіля саме боржнику ОСОБА_2 . Вважає, що постанова про накладення арешту на майно боржника, зокрема автомобіль "Рено Преміум", винесена з дотриманням діючого законодавства, тому просив у задоволенні позову відмовити.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Представник позивача засобами електронного зв`язку надіслала заяву про підтримання позову і розгляд справи за її та позивача відсутності.

Відповідач двічі належним чином був повідомлений про розгляд справи по суті, але в судове не з`явився, про причини неможливості розгляду справи за відсутності його представника не сповістив.

За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

На примусовому виконанні у Любомльському районному відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 51587957 за виданим Любомльським районним судом 13 травня 2016 року виконавчим листом № 163/107/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ "Приватбанк" 47 425,55 доларів США, що за курсом НБУ становить 746 478,16 гривень, заборгованості за кредитним договором.

В межах цього виконавчого провадження старший державний виконавець 26 травня 2020 року виніс постанови про розшук майна боржника та арешт майна боржника, якою наклав арешт на транспортний засіб "Рено Преміум", номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , оскільки було встановлено, що цей транспортний засіб належить боржнику ОСОБА_2 .

Копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та інформаціями ТСЦ МВС № 0741 від 19 червня 2020 року № 31/3/1-1ад, ТСЦ МВС № 0742 від 04 листопада 2020 року № 31/3/2-620 стверджено, що цей транспортний засіб з 25 серпня 2009 року зареєстрований за позивачем ОСОБА_1 , його попереднім власником був ОСОБА_3 .

Оскільки боржник ОСОБА_2 не є власником транспортного засобу, позивач 08 липня 2020 року звернувся до Любомльського районного відділу ДВС з заявою про зняття арешту з автомобіля, додавши до заяви копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та відповідь територіального сервісного центру від 19 червня 2020 року.

В.о. начальника Любомльського районного відділу ДВС надав позивачу відповідь від 16 липня 2020 року за вих. № 14996/3 про те, що стосовно нього у відділі відсутні виконавчі провадження, проте підстав для зняття арешту з автомобіля немає, оскільки відповідно до отриманої з реєстру МВС відповіді, яка надається в електронному вигляді згідно із затвердженим спільним наказом Мінюсту та МВС України від 30 січня 2018 року № 64/261/5 Порядком, даний транспортний засіб належить іншій особі.

З наданих у такому Порядку неодноразових відповідей на електронні запити державного виконавця вбачається, що транспортний засіб "Рено Преміум", номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , дійсно зареєстрований за боржником ОСОБА_2 .

Отже, у справі встановлено, що фактичним і юридичним власником вище вказаного автомобіля є позивач ОСОБА_1 , однак по електронній базі даних Головного сервісного центру МВС він значиться за іншою особою - боржником у виконавчому провадженні № 51587957 ОСОБА_2 , що стало підставою для накладення на автомобіль як майна боржника арешту та відмови позивачу у його знятті.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.56 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону № 1404-VIII арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Частиною 5 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Пунктами 1-3 розділу ІІ затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства внутрішніх справ від 30 січня 2018 року № 64/261/5 Поряду взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (далі - Порядок № 64/261/5), визначено, що Державне підприємство "Національні інформаційні системи" забезпечує передачу від АСВП до ЄДР запитів про зареєстровані за боржником транспортні засоби, сформованих державними, приватними виконавцями. Головний сервісний центр МВС (далі - ГСЦ МВС) забезпечує передачу відповідей на запити про зареєстровані за боржником транспортні засоби від ЄДР до АСВП. Постанова про арешт майна боржника, винесена під час примусового виконання рішення, надсилається до ЄДР в електронному вигляді з використанням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) державного, приватного виконавця, який виніс відповідну постанову, через АСВП.

Пунктом 4 розділу ІІ Порядку № 64/261/5 визначено, що арешт з майна боржника також знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого Законом. Постанова, на підставі якої припиняється арешт майна боржника, надсилається до ЄДР в електронному вигляді з використанням ЕЦП державного, приватного виконавця, який виніс відповідну постанову, через АСВП.

У статті 2 Закону № 1404-VIII закріплено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права та законності.

Встановлені фактичні обставини по справі дають підстави для висновку, що дії старшого державного виконавця при винесенні постанови про арешт транспортного засобу "Рено Преміум", номерний знак НОМЕР_1 , відповідали вищенаведеним положенням Закону № 1404-VIII та Порядку № 64/261/5.

Проте після звернення позивача із заявою про зняття арешту з майна та надання підтверджуючих документів про його право власності на транспортний засіб, відповідач не мав би обмежуватися виключно отриманою відповідно до Порядку № 64/261/5 інформацією, а скористатись наданими йому ст.18 Закону № 1404-VIII правами та вчинити запит відповідному компетентному органу з метою перевірки доводів позивача, встановлення дійсного юридичного власника транспортного засобу і за наявності підстав прийняти рішення у відповідності до пункту 4 розділу ІІ Порядку № 64/261/5.

Згідно із ч.1 ст.59 Закону № 1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Дослідженими у справі доказами судом достовірно встановлено, що зареєстрованим у встановленому порядку власником транспортного засобу "Ренаулт Преміум", номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , з 25 серпня 2009 року є позивач ОСОБА_1 .

Жодної правової причетності особи ОСОБА_2 до даного транспортного засобу по справі не встановлено і відповідачем належними доказами не підтверджено.

Отже, оскільки транспортний засіб на праві власності боржнику ОСОБА_2 не належить, тому накладення на нього арешту не може бути заходом забезпечення реального виконання виконавчого листа Любомльського районного суду № 163/107/15-ц.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно із ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 статті 319ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Осо-ба може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Встановлені у справі фактичні обставини, за яких позивач як власник транспортного засобу не є боржником у виконавчому провадженні, в межах якого накладено арешт, беззаперечно свідчать про порушення його права власності на це майно, що є неприпустимим в силу ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України.

У зв`язку із цим права позивача підлягають захисту шляхом зняття накладеного на транспортний засіб арешту.

Таким чином, заявлені позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір належить стягнути з відповідача.

Наведені позивачем у попередньому розрахунку судові витрати у вигляді витрат на професійну правову допомогу орієнтовною сумою 8 000,00 гривень документально не підтверджені, заяви у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України позивач не зробив, тому підстави для стягнення цих витрат з відповідача по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Зняти накладений постановою старшого державного виконавця Любомльського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 26 травня 2020 року у виконавчому провадженні № 51587957 арешт із транспортного засобу "Рено Преміум", номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2

Стягнути з Любомльського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Ім`я позивача - ОСОБА_1 ; місце проживання - АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_4 .

Найменування відповідача - Любомльський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів); місце знаходження - вулиця Незалежності 33, місто Любомль Волинської області; код ЄДРПОУ - 35078662.

Головуючий : суддя С.С.Чишій