справа № 208/8310/20
№ провадження 2/208/868/21
29 липня 2021 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Грищенко О.Л.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», правонаступником якого є Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в:
Позивач АТ «ТАСКОМБАНК», правонаступником якого є Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 20.12.2017 року між банком АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-договір № 206/4187956-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки.
Відповідно до Умов надання та обслуговування Кредитної лінії предметом Кредитного договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на наступних умовах відновлювальної кредитної лінії:
- Максимальна сума кредитного ліміту 100 000,00 грн.;
- Строк користування 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк;
- Проценти за користування: 39,6%;
- Штраф за прострочення обов`язкового мінімального платежу 100 грн. за кожен факт прострочення платежу;
- Цільове призначення кредиту на споживчі потреби.
Кредитні кошти відповідачу було надано в спосіб, зазначений в Кредитному договорі. Таким чином банк свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. Оскільки умови кредитного договору відповідачем не виконані, кошти у встановлені договором строки не повернуті за ним перед банком утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 27.12.2019 рік становить 57 577,74 грн., в т.ч.:
- 32 526,60 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена);
- 23 851,14 грн. - заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені);
- 1 200,00 грн. сума нарахованого штрафу.
Таким чином, просять стягнути з відповідача заборгованість, що утворилась за кредитним договором та судові витрати в розмірі 2 102,00 грн..
08.02.2021 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №б/н відповідно до якого Акціонерне товариство «Таскомбанк» відступило своє право вимоги за договорами кредиту ТОВ «Вердикт капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за договором кредиту №206/4187956-СК.
Відповідач надав суду відзив, в якому просить суд позовні вимоги позивача задовольнити частково, а саме у частині заборгованість по тілу кредиту у розмірі 32 526,60грн., в решті позовних вимог відмовити. ОСОБА_1 зазначає, що дійсно 20.12.2017 року підписала заяву-договір №206/4187956-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки та отримала кредит. У своєму відзиві ОСОБА_1 посилається на те, що у заяві від 20.12.2017 року процентна ставка не зазначена. Також, у цій заяві відсутні умови встановлення відповідальності у вигляді неустойки(штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. ОСОБА_1 зазначає, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з Тарифів і Умови та правила вона розуміла та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання нею кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.
Представник позивача просить суд розглядати справу за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою суду 21.12.2020 року відкрито провадження по справі.
Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.
Судом встановлено, що 20.12.2017 року між банком АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-договір № 206/4187956-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки.
Відповідно до Умов надання та обслуговування Кредитної лінії предметом Кредитного договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на наступних умовах відновлювальної кредитної лінії:
Максимальна сума кредитного ліміту 100 000,00 грн.;
Строк користування 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк;
Проценти за користування: 39,6%;
Штраф за прострочення обов`язкового мінімального платежу 100 грн. за кожен факт прострочення платежу;
Цільове призначення кредиту на споживчі потреби.
Кредитні кошти відповідачу було надано в спосіб, зазначений в Кредитному договорі. Таким чином банк свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. Оскільки умови кредитного договору відповідачем не виконані, кошти у встановлені договором строки не повернуті за ним перед банком утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 27.12.2019 рік становить 57 577,74 грн., в т.ч.:
32 526,60 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена);
23 851,14 грн. - заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені);
1 200,00 грн. сума нарахованого штрафу.
Таким чином, просять стягнути з відповідача заборгованість, що утворилась за кредитним договором та судові витрати в розмірі 2 102,00 грн..
Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В матеріалах справи міститься підписаний відповідачем Додаток 1 до Заяви-договору №206/4187956-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з встановленням Кредитного ліміту) від 20.12.2017, згідно якої відповідач отримав кредит з базовою процентною ставкою за кредитним лімітом 39,6% річних.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором № №206/4187956-СК від 20.12.2017 року станом на 27.12.2019 року встановлено, що банк дотримувався умов кредитного договору та застосував процентну ставку не більше 39,6% на рік у період з 20.12.2017 року по 01.01.2019 року, включно. На цей час заборгованість за відсотками по наданому кредиту складала 11 212,51 грн.
Починаючи з 01.02.2019 року банк в односторонньому порядку збільшив процентну ставку до 43,2%.
Однак, процентна ставка є фіксованою та не може змінюватись у сторону її збільшення протягом дії кредитного договору в односторонньому порядку банком шляхом внесення змін до договору, оскільки без дотримання вищенаведених вимог ст.1056-1ЦК України, така умова договору є нікчемною.
Позивачем не надано до суду належних доказів про урегулювання питання щодо збільшення в односторонньому порядку процентної ставки процентної ставки за кредитом шляхом повідомлення про зазначене позичальника. Разом з тим, Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку, на які посилається банк, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, не підписані відповідачем.
Отже, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача у частині стягнення заборгованості за відсотками підлягають частковому задоволенню.
Як вказує ст.526,530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 546,549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею).
Як на підставу своїх позовних вимог про стягнення з відповідача суми нарахованого штрафу у розмірі 1 200,00 грн. позивач посилався на додаток №1 до Протоколу Тарифного комітету №57-1 від 28.12.2018р., які не підписані відповідачем та позивачем не надані докази того, що саме додані до позовної заяви тарифи обслуговування кредитних карт розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-договір.
Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві-договорі позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Отже, підписана заява-договір №206/4187956-СК від 20.12.2017 року, без надання належних та допустимих доказів, не може бути підставою для стягнення штрафів за невиконання кредитного договору, оскільки в ній не зазначені умови стягнення штрафу.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. ч. 1, 2 ст. 77, ст. ст. 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно за ст.141 ЦПК України судовий збір покласти на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню суми судового збору в розмірі 1 596,79 грн. (2 102,00*43 739,11:57 577,74).
Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-89, 258-265, 272, 354, 355 ЦПК України, суд -
в и р і ш и в :
Позовну заяву Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
- 32 526 (тридцять дві тисячі п`ятсот двадцять шість) грн. 60 коп. - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена);
- 11 212 (одинадцять тисяч двісті дванадцять) грн. 51 коп. - заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені);
- 1 596 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто шість) грн. 79 коп. - витрати по сплаті судового збору.
Усього: 45 335 (сорок п`ять тисяч триста тридцять п`ять) грн. 90 коп.
В іншій частині позовних вимог, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Похваліта С. М.