ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9535/21 Справа № 185/2981/21 Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в особі Генерального директора Іжаковського Олега Валерійовича до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в особі Генерального директора Іжаковського Олега Валерійовича

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2021 року ТОВ Вердикт Капітал звернувся до суду з позовом у якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 490952051 від 24.03.2016 року у розмірі 30983.31 гривень, витрати на судовий збір в сумі 2270.00 гривень, витрати на правничу допомогу 20000.00 гривень. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № 490952051 від 24.03.2016 року відповідач отримав кредит в сумі 8791.76 грн. в Публічному акціонерному товаристві «Альфа-Банк».

28 січня 2019 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу №2019-1АБ/ВЕСТА, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА» а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 490952051 від 24.03.2016 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та Боржником.

29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 29-01/19/2, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 490952051 від 24.03.2016 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та Боржником. Відповідач не виконав належним чином умови укладеного договору, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 30983,31 гривень.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2021 року в задоволенні позову ТОВ «Вердикт Капітал» в особі Генерального директора Іжаковського О.В. до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором відмовлено (а.с.106-108).

Не погодившись із рішенням суду, ТОВ «Вердикт Капітал» в особі Генерального директора Іжаковського О.В. звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просила, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.112-116).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до укладеного договору № 490952051 від 24.03.2016 року відповідач отримав кредит в сумі 8791.76 грн. в Публічному акціонерному товаристві «Альфа-Банк».

28 січня 2019 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу №2019-1АБ/ВЕСТА, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА» а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 490952051 від 24.03.2016 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та Боржником.

29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 29-01/19/2, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 490952051 від 24.03.2016 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та Боржником.

Виконавчим написом від 10.09.2020 року вчиненим Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., накладено стягнення з громадянина України, яким є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - село Вербки Павлоградського р-ну Дніпропетровської обл., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце роботи невідоме, якій є Боржником за Кредитним договором 490952051 від 24.03.2016 року, укладеним з Акціонерне товариство "Альфа-Банк", ідентифікаційний код юридичної особи 23494714, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 2019-1АБ/ВЕСТА від 28.01.2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА, ідентифікаційний код юридичної особи 41264766, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 29-01/19/2 від 29.01.2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, місцезнаходження:04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5 Б, реквізити:ІВАК 11 НОМЕР_2 в ПАТ АБ «Південний», МФО 328209, далі іменований - Стягувач, заборгованість за Кредитним договором 490952051 від 24.03.2016 року. Строк платежу за Кредитним договором 490952051 від 24.03.2016 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 року по 11.03.2020 року. Сума заборгованості складає 39303,97, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 8 791,76 грн., прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 9962,21 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту становить 1756,44 грн., строкова заборгованість за комісією становить 772,74 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 11420,82 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 6600,00 грн.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив, із того, що на відповідача, на підставі виконавчого напису, вже накладено стягнення і утримуються суми боргу за вказаним вище договором у вказаній сумі і за вказаний період.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до змісту ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Встановивши, що на відповідача, на підставі виконавчого напису, вже накладено стягнення і утримуються суми боргу за вказаним вище договором у вказаній сумі і за вказаний період, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволені позовних вимог, оскільки, відповідно до ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Доводи апеляційної скарги, що відповідачем оскаржується вказаний виконавчий напис в судовому порядку, колегія суддів відхиляє, оскільки доказів про задоволення позовних вимог в такому провадженні, апелянтом не надано.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірної відмови щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на наступне.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача нарахованих 3% річних в розмірі 791, 98 грн та втрати від інфляції в розмірі 1637, 54 грн. з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджено, що виконавчим написом від 10.09.2020 року вчиненим Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., накладено стягнення з громадянина України, яким є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - село Вербки Павлоградського р-ну Дніпропетровської обл., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце роботи невідоме, якій є Боржником за Кредитним договором 490952051 від 24.03.2016 року, укладеним з Акціонерне товариство "Альфа-Банк", ідентифікаційний код юридичної особи 23494714, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 2019-1АБ/ВЕСТА від 28.01.2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА, ідентифікаційний код юридичної особи 41264766, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 29-01/19/2 від 29.01.2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, місцезнаходження:04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5 Б, реквізити:ІВАК 11 НОМЕР_2 в ПАТ АБ «Південний», МФО 328209, далі іменований - Стягувач, заборгованість за Кредитним договором 490952051 від 24.03.2016 року. Строк платежу за Кредитним договором 490952051 від 24.03.2016 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 року по 11.03.2020 року. Сума заборгованості складає 39303,97, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 8 791,76 грн., прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 9962,21 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту становить 1756,44 грн., строкова заборгованість за комісією становить 772,74 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 11420,82 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 6600,00 грн.

На сьогоднішній день не надано доказів виконання вказаного напису, як і не повідомлено про його невиконання, не повідомлено на якій стадії знаходиться виконавчий напис.

Враховуючи, що позивачем суду не надано належного розрахунку сум заборгованості за кредитним зобов`язанням відповідача, що підлягають стягненню в порядку статей 549 та 625 ЦК України, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, а також з урахуванням того, що позивачем не надано доказів на підтвердження розміру заборгованості за тілом кредиту, а тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих сум боргу, відсотків, пені та штрафних санкцій відповідачу не є можливим. Суд вважає доводи позивача щодо тіла кредиту та розміру нарахованих сум, такими, що не підтверджені належними доказами, через що такі вимоги не підлягають задоволенню.

Приведені інші доводи в апеляційній скарзі про те, що суд не дав належної оцінки обставинам справи, про невірне застосування судом норм матеріального права, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У контексті вказаної практики, апеляційний суд вважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в особі Генерального директора Іжаковського Олега Валерійовича - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: