Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/1502/21
Справа № 279/3638/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Трохимчук І.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу №279/3638/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за межі України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди одного із батьків,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що вона перебувала в цивільному шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо. Протягом останніх років вона періодично тимчасово виїжджає за межі України до Польщі в місто Варшава, оскільки там працює, має карту побуту, а дитина навчається в навчальному закладі - школа Подставова №115 ім.Вади Туровської у м.Варшава, на що відповідач надавав дозволи на виїзд дитини, отримання візи, довіреність на вчинення мамою дій щодо оформлення документів на навчання дитини. У вересні 2021 року вона бажає виїхати разом з дитиною до Польщі на роботу, а дитина - на навчання. На дану поїздку відповідач не надав дозвіл на тимчасовий виїзд дитини, не вказуючи на це ніяких причин та підстав. Так як відповідач категорично відмовляється надавати дозвіл, то вона вимушена звернутися до суду з приводу вирішення цього питання. Просила надати дозвіл на тимчасовий, багаторазовий виїзд/в`їзд неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним 16 років у супроводі матері ОСОБА_1 без супроводу та нотаріально посвідченої згоди батька дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 та стягнути з відповідача на її користь понесені витрати по сплаті судового збору.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (ухвалу про відкриття провадження отримав 08.09.2021 року), відзив на позов та інших заяв не подав.

Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що сторони мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 27.02.2019 року.

Неповнолітній ОСОБА_3 проживає з позивачем і перебуває на її утриманні.

Відповідно до положень статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини і розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач необґрунтовано відмовляє в наданні дозволу на виїзд дитини за кордон, тому просила надати багаторазовий дозвіл на виїзд дитини.

Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57.

Правила перетинання державного кордону громадянами України (зі змінами і доповненнями) передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий із батьків відсутній у пункті пропуску.

Тимчасовий виїзд малолітньої дитини за межі України повинен відбуватись лише за погодженням з іншим з батьків, оскільки такий переїзд спричиняє зміну режиму спілкування дитини з іншим із батьків, порядок участі у вихованні дитини, зміну звичайного соціального, культурного, мовного середовища дитини, що впливає на її подальше життя, розвиток і виховання.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює конкретний (одноразовий) виїзд дитини за кордон із визначенням його початку й закінчення.

Надання дозволу на необмежений виїзд дитини за кордон без дозволу одного з батьків за рішенням суду законодавством не передбачено та суперечить положенням цього Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та статей 141, 153, 157 СК України.

Враховуючи те, що існує визначений порядок надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька, передбачений Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», що регулює конкретний (одноразовий) виїзд дитини із визначенням його початку і закінчення, тому заявлені позовні вимоги не узгоджуються із положеннями названого Закону, що є підставою для відмови в позові.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 23.04.2018 року у цивільній справі №705/2898/17 .

Керуючись ст.4, 12, 19, 247, 258, 259, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.313 ЦК України, ст.141, 150, 155, 157, 255 СК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за межі України громадянину, який не досяг 16 річного віку, без згоди одного з батьків відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 від 09.02.2007р.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Волкова Н.Я.