Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7695/19
Провадження 4-с/711/13/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Скляренко В.М.

при секретарі: Слабко Ю.М.

за участі:

представника скаржника Глущенка О.С.

боржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 , в особі представника - адвоката Глущенка О.С., на дії головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),-

в с т а н о в и в:

Скаржниця ОСОБА_3 , в особі представника - адвоката Глущенка О.С., звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на дії головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В обґрунтування скарги вказує, що заочним рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 27.04.2020 року був частково задоволений позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та зобов`язано відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом вселення ОСОБА_3 та її неповнолітнього сина ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1 . Вказане рішення набрало законної сили 07.08.2020 року та його підставі 11.08.2020 року Придніпровським районним суд м.Черкаси був виданий виконавчий лист для примусового виконання рішення суду.

13.08.2020 року на ім`я начальника Придніпровського відділу державної виконавчої служби м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) представником позивачки ОСОБА_3 - адвокатом Глущенком О.С. була подана заява про відкриття виконавчого провадження за вказаним вище виконавчим листом, однак 27.08.2020 року позивачка ОСОБА_3 цінним листом з повідомленням про вручення отримала повідомлення головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фесенка Ю.М. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 18.08.2020 року та оригінал виконавчого листа.

Повідомлення про відмову в прийнятті до виконання виконавчого документу мотивоване тим, що, згідно частини 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо рішення ухвалено на кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначається один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення. У виконавчому ж листі № 711/7695/19 від 11.08.2020 року, виданому Придніпровським районним судом м.Черкаси, зазначено, дві особи стягувача, а саме: ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_4 , тому вказаний виконавчий документ № 711/7695/19 від 11.08.2020 року не підлягає примусовому виконанню.

Скаржниця ОСОБА_3 та її представник - адвокат Глущенко О.С., не погоджуючись з таким рішенням головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фесенка Ю.М., змушені звернутись до суду з даною скаргою та просять: визнати дії головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Фесенка Юрія Миколайовича в частині винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 18.08.2020 року - неправомірними; зобов`язати головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Фесенка Юрія Миколайовича прийняти виконавчий лист № 711/7695/19 від 11.08.2020 року до виконання і відкрити виконавче провадження.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.09.2020 року відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 .

12.01.2021 року представником скаржниці ОСОБА_3 - адвокатом Глущенком О.С. була подана до суду заява про стягнення з Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу в сумі 4 000 грн.

В судовому засіданні представник скаржниці ОСОБА_3 - адвокат Глущенко О.С. скаргу підтримав та просив її задовольнити, а також стягнути з Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу в сумі 4 000 грн.

В судовому засіданні боржник ОСОБА_2 проти задоволення скарги ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заперечував.

В судове засідання представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей Черкаської міської ради не з`явилась, але 13.11.2020 року подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника.

В судове засідання державний виконавець/уповноважена особа Придніпровського відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений в установленому законом порядку. Відзив (заперечення, пояснення) на скаргу та докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується його позиція щодо поданої скарги не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Справу вирішено відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК за відсутності державного виконавця/уповноваженої особи Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав суду відзив (заперечення, пояснення) на скаргу та докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується його позиція щодо поданої скарги.

Суд, заслухавши пояснення представника скаржниці ОСОБА_3 - адвоката Глущенка О.С. та боржника ОСОБА_2 приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Як передбачено Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Права і обов`язки виконавців, обов`язковість вимог виконавця визначені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, за частиною 1 цієї статті, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В судовому засіданні встановлено, що 11.08.2020 року, на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.04.2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 , в особі представника - адвоката Глущенка Олександра Сергійовича, до ОСОБА_2 про усунення перешкод шляхом вселення та зобов`язання не чинити перешкод у користуванні квартирою, треті особи: ОСОБА_4 ; Служба у справах дітей Черкаської міської ради, був виданий виконавчий лист № 711/7695/19 про усунення ОСОБА_3 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_3 та її неповнолітнього сина ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1 .

13 серпня 2020 року представником позивача - адвокатом Глущенком О.С. вкзазаний виконавчий лист був пред`явлений для примусового виконаня рішення до Придніпровського відділу державної виконавчої служби м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та була подана заява про відкриття виконавчого провадження.

18.08.2020 року на адресу стягувача ОСОБА_3 головним державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Фесенком Ю.М. направлено повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання та оригінал виконавчого листа. В повідомленні державний виконавець зазначив, що згідно частини 2 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо рішення ухвалено на кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначається один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення. Враховуючи, що у виконавчому листі № 711/7695/19 від 11.08.2020 року, виданому Придніпровським районним судом м.Черкаси, зазначено дві особи стягувача, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказаний виконавчий документ примусовому виконанню не підлягає.

Відповідно до частини 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

В даному випадку, відповідно до рішення Придніпровського районного суду від 27.04.2020 року, на підставі якого був виданий виконавчий лист № 711/7695/19, позивачем у справі була ОСОБА_3 , а її малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказаний в позові в якості третьої особи, оскільки вимоги, викладені в позові про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення, безпосередньо стосуються його інтересів. До того ж, даним рішенням саме позивачці ОСОБА_3 усунено перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення її та її неповнолітнього сина - ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1 .

Цивільним процесуальним кодексом України встановлено, що на всіх учасників судового процесу, які мають юридичний інтерес у справі, поширюються права та обов`язки, передбачені ст. 49 ЦПК України.

Відповідно до ст. 31 ЦК України, фізичні особи, які не досягли 14 років володіють частковою дієздатністю. Малолітня особа має право самостійно вчиняти дрібні побутові правочини та здійснювати особисті немайнові права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом.

Малолітні особи, відповідно до чинного законодавства не володіють цивільною процесуальною дієздатністю, тому їх права в суді захищаються виключно законними представниками. Проте, це не позбавляє малолітніх цивільної процесуальної правоздатності, чим зумовлюється обсяг прав, передбачений ст. ст. 49 ЦПК України.

Отже, згідно з діючим законодавством участь малолітніх осіб як суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин не допускається, їх права захищаються в суді виключно законними представниками.

Оскільки законними представниками малолітньої особи згідно зі статтею 242 ЦК України є її батьки (усиновлювачі, опікуни), саме вони зобов`язані вчиняти правочини від імені малолітньої особи, тому у виконавчому листі № 711/7695/19, виданому Придніпровським районним судом м. Черкаси 11.08.2020 року, вірно зазначений, як стягувач лише ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка діє і в своїх інтерерсах і в інтерерсах свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких підстав та з урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_3 , в особі представника - адвоката Глущенка О.С., про визнання дій головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фесенка Ю.М. в частині винесення повідомлення від 11.08.2020 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання - неправомірними та зобов`язання головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фесенка Ю.М. - прийняти до виконання виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/7695/19 від 11.08.2020 року, відкривши виконавче провадження.

Разом з тим, суд приходить до висновку про стягнення із Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_3 судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, виходячи із наступного.

За вимогами ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Оскільки скарга заявника є обґрунтованою, а дії виконавця визнаються судом неправомірними судові витрати покладаються на суб`єкт оскарження.

Частиною першою ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно зі статтею 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, враховуючи, що представником скаржниці були надані суду докази, підтверджуючі оплату за надану ним правничу допомоги по даній справі, а саме: Договір про надання правової допомоги б/н від 10.12.2018 року, укладений між гр. ОСОБА_3 та адвокатом Глущенком О.С., розрахунок суми судових витрат (витрат на правничу допомогу); Додаткова угода № 2 від 05.09.2020 року до Договору про надання правової допомоги б/н від 10.12.2018 року, відповідно до якої, станом на 05.09.2020 року, адвокат отримав від замовника (гр. ОСОБА_3 ) гонорар в сумі 4 000 грн., що пов`язаний з виконанням умов вказаної Угоди; а також прибутковий касовий ордер б/н від 05.09.2020 року на суму 4 000 грн. і такі витрати є обгрнутованими, суд приходить до висновку про стягнення з Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на користь ОСОБА_3 судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст. 3, 12, 133, 137, 259, 260, 261, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 , в особі представника - адвоката Глущенка О.С., на дії головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фесенка Ю.М. в частині винесення повідомлення від 11.08.2020 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання - неправомірними.

Зобов`язати головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фесенка Ю.М. - прийняти до виконання виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/7695/19 від 11.08.2020 року до виконання, відкривши виконавче провадження.

Стягнути із Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 4000 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОУЮ-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Повний текст ухвали складений 04.02.2021 року.

Головуючий: В.М. Скляренко