справа № 208/9143/21
№ провадження 2-о/208/118/21
УХВАЛА

Іменем України

08 листопада 2021 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Похваліта С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

02 листопада 2021 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В якій посилається на те, що 03 вересня 2021 року вона звернулась до приватного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на гараж за АДРЕСА_1 , який належав померлому її діду ОСОБА_2 , за договором купівлі - продажу. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, в зв`язку з тим, що за зазначеною адресою вже зареєстрований інший гараж та інший власник.

Так просить суд встановити факт, а саме: що гараж АДРЕСА_1 належить її дідусю ОСОБА_2 на праві приватної власності і що за вказаною адресою зареєстрований саме належний йому гараж № НОМЕР_1 .

Суд, розглянувши матеріали заяви, вважає, що необхідно відмовити у відкритті провадження по справі, виходячи із наступного.

Таким чином, із заяви вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для здійснення своїх спадкових прав, для оформлення спадщини на нерухоме майно після померлого ОСОБА_2 .

В силу вимог ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру..

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно до роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі ч. 6 ст. 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

За таких обставин та з врахуванням вищенаведених вимог закону та встановлених обставин справи, суд вважає, відмовити у відкритті провадження по справі, оскільки із матеріалів заяви, вбачається, що в даному випадку виник спір про право щодо спадкування майна померлого, який має розглядатися в порядку позовного провадження.

Заявнику необхідно роз`яснити йому право на звернення до суду в порядку позовного провадження на загальних підставах, після відмови у відкритті провадження по справі за її про встановлення факту, що має юридичне значення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 4, 258, 260, 293, 315, 353 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Суддя Похваліта С. М.