Справа № 316/127/20
Провадження № 2/316/42/21
"02" лютого 2021 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області у складі
головуючого судді Бульби О.М.,
за участю секретаря судового засідання Журавльової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що згідно свідоцтва від 21.01.1999 року виданого ВП «Запорізька АЕС», квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . 20.10.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстровано шлюб, який Енергодарським міським судом Запорізької області 09.02.2017 року був розірваний. Відповідач ОСОБА_2 виїхала з квартири та фактично не проживає за вказаною адресою, комунальні послуги не сплачує, в утриманні житла участі не бере. Згідно довідки від 08.10.2019 року у даній квартирі зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 . Просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 27.01.2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.30).
Ухвалою суду від 17.03.2020 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с.39).
Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.
В судове засідання сторони не з`явились.
Представник позивача ОСОБА_6 , який діє на підставі договору про надання правової допомоги, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідач про час та місце слухання справи повідомлявся за адресою реєстрації у встановленому законом порядку, проте до суду повернулися поштові конверти з відповідними відмітками «адреса відсутній» (а.с. 35,45,59,72,79), та оголошенням, опублікованим на офіційному веб-порталі «Судова влада» (а.с. 33,41,48,83).
Третя особа ОСОБА_4 , через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Третя особа ОСОБА_3 , не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надано, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.
Квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 21.01.1999 року (а.с. 17).
Згідно довідки № 145/01-23-12 від 24.01.2020 року, виданої Сектором реєстрації Енергодарської міської ради, відповідач ОСОБА_2 значиться зареєстрованою у квартирі АДРЕСА_2 (а.с.29). Однак, з грудня 2017 року відповідач припинив проживати за місцем своєї реєстрації, що перешкоджає позивачу в повній мірі реалізувати право на користування квартирою.
Згідно ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім`ї.
Згідно ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки.
Згідно із вимогами ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
В Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності.
Відповідно до ст. 13 Конституції України, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов`язки, а й орієнтовно вказує на його зобов`язання.
Основоположні принципи здійснення повноважень власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов`язана з використанням його властивостей. Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості. Під правом розпоряджатися розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом
Згідно ст. 383 ЦК України власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.
Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вилогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
В матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують, що відповідач спірною квартирою не користується, не з`являється протягом тривалого часу, але залишається зареєстрованим у спірній квартирі, що спричиняє позивачам перешкоди у користуванні належною їм квартирою та порушує права власника, що має істотне значення.
Враховуючи фактичні обставини справи, іншого способу захисту прав позивачів окрім судового, немає.
Згідно ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не мешкає без поважних причин в квартирі, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
На підстав вищевикладеного, керуючись ст.ст.263-265, 280-289, 319, 383, 391, 405 ЦК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. М. Бульба