П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року м. Київ

справа № 755/1524/20

провадження № 22-ц/824/330/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Іванової І.В. (суддя-доповідач), Сліпченка О.І., Сушко Л.П.

сторони:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 квітня 2020 року у складі судді Арапіної Н.Є., повний текст складений 23.04.2020 року,

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року ПрАТ «АК «Київводоканал» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення по квартирі АДРЕСА_1 , які надаються позивачем.

Однак відповідач, в порушення умов договорів та вимог діючого законодавства, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 серпня 2014 року по 30 листопада 2019 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 5 633,16 грн., яку позивач просив стягнути на свою користь.

Крім того, позивач вважає, що у зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг, відповідач також зобов`язаний сплатити на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» 3% річних у розмірі 745,76 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3 271,44 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 квітня 2020 року позов ПрАТ «АК «Київводоканал» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 29 січня 2017 року по 30 листопада 2019 року у розмірі 513,54 грн., інфляційні втрати за період з 29 січня 2017 року по 30 листопада 2019 року у розмірі 591,35 грн. та три проценти річних за період з 29 січня 2017 року по 30 листопада 2019 року у розмірі 156,09 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Позивач ПрАТ «АК «Київводоканал», не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати через порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не взято до уваги та не досліджено договір від 18 грудня 2017 року про розстрочення заборгованості, відповідно до якого відповідач визнав свою заборгованість перед ПрАТ «АК «Київводоканал», а також часткову та періодичну сплату заборгованості в червні, вересні, грудні 2018 року, березні, квітні 2019 року та у листопаді 2019 року, що думку апелянта, є підставою для переривання строку позовної давності.

Відповідач ОСОБА_1 правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмово провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення по квартирі АДРЕСА_1 , які надаються позивачем (а.с. 8-11, 12-14).

Згідно розрахунку заборгованості відповідача по сплаті за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 серпня 2014 року по 30 листопада 2019 року заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення становить 5 633,16 грн., інфляційні втрати становлять 3 271,44 грн. та три проценти річних у розмірі 745,76 грн. (а.с. 15, 16-17).

ВідповідачОСОБА_1 просив застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності (а.с. 34).

Задовольняючи частково позовні вимогиПрАТ «АК «Київводоканал», суд першої інстанції дійшов висновку, що звернувшись до суду з позовною заявою 29 січня 2020 року позивач пропустив трирічний строк позовної давності, а тому заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення підлягає стягненню за період з 29 січня 2017 року по 30 листопада 2019 року у розмірі 513,54 грн. Крім того, суд, з урахуванням строку позовної давності, стягнув інфляційні витрати за період 29 січня 2017 року по 30 листопада 2019 року у розмірі 591,35 грн. та три проценти річних у розмірі 156,09 грн.

Однак, колегія суддів не може в повній мірі погодитись з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України частиною четвертою сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За частинами 1, 2 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за період з 01 серпня 2014 року по 30 листопада 2019 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 грудня 2017 року між сторонами було укладено договір № /Р/2017 про розстрочення заборгованості, відповідно до п. 1.1. якого, боржник визнає свою заборгованість перед кредитором, що виникла у зв`язку з несвоєчасним розрахунком за спожиті послуги з центрального постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) за адресою: АДРЕСА_1 , яка станом на 18 грудня 2017 року складала 7 521,29 грн. Згідно п. 2.1. Договору розстрочка заборгованості, вказаної в п. 1.1. Договору, надається на 24 календарних місяців (з 18 грудня 2017 року по 30 листопада 2019 року) (а.с. 12-14).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що відповідач частково вносив оплату протягом даного періоду, а саме у липні, вересні та грудні 2018 року, а також березні, квітні та листопаді 2019 року (а.с. 16-17).

Отже, в зв`язку з укладення між сторонами договору про розстрочення заборгованості від 18 грудня 2017 року, а також частковим погашенням відповідачем заборгованості, відбулось переривання строку позовної давності, а тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 серпня 2014 року по 30 листопада 2019 року в розмірі 5 633,16 грн., а також інфляційні втрати в розмірі 3 271,44 грн. та три проценти річних у розмірі 745,76 грн.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідачем вищевказаний розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами спростований не був.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення належить змінити, визначивши наступні суми до стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал»: 5 633,16 грн. - заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 серпня 2014 року по 30 листопада 2019 року, 3 271,44 грн. - інфляційні втрати та 745,76 грн. три проценти річних, а також судовий збір в розмірі 5 255 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 квітня 2020 року в частині задоволених позовних вимог змінити, стягнувши із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованістьза послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 серпня 2014 року по 30 листопада 2019 року в розмірі 5 633,16 грн., інфляційні втрати в розмірі 3 271,44 грн., три проценти річних в розмірі 745,76 грн. та судовий збір в розмірі 5 255 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків передбачених ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: