Справа № 461/5339/20
Провадження № 6/461/182/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2021 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Береза П.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові заяву Львівської міської ради про видачу дубліката виконавчого листа,-

в с т а н о в и в:

представник Львівської міської ради Бірюков Ю.І. звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі №461/5339/20 за позовом Першого заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №3 Голоюх В. в інтересах Львівської міської до ОСОБА_1 , треті особи: Комунальне некомерційне підприємство «8-ма міська клінічна лікарня м .Львова», Комунальне некомерційне підприємство «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова про відшкодування шкоди.

Учасники в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду заяви. Причину неявки суду не повідомили.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, доводи заяви, суд вважає, що заява Львівської міської ради про видачу дубліката виконавчого документа підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 20.08.2020 року задоволено позов, вирішено стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: невідомий) на користь Львівської міської ради (79006, м.Львів, пл.Ринок,1;) до місцевого бюджету м. Львова, понесенні Комунальним некомерційним підприємством «8-ма міська клінічна лікарня м. Львова» та Комунальним комерційним підприємством «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова» витрати на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від злочину в розмірі 12 942,36 грн Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: невідомий) на користь Львівської міської ради (79006, м.Львів, пл.Ринок,1; ) до місцевого бюджету м. Львова, понесенні Комунальним некомерційним підприємством «8-ма міська клінічна лікарня м. Львова» та Комунальним комерційним підприємством «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова» витрати на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від злочину в розмірі 12 942,36 грн та 840,80 грн судового збору.

На підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 20.08.2020р. у справі № 461/5339/20 судом було видано виконавчий лист про стягнення на користь Львівської міської ради до місцевого бюджету м. Львова, понесені Комунальним некомерційним підприємством «8-ма міська клінічна лікарня м. Львова» та Комунальним некомерційним підприємством «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова» витрати на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від злочину в розмірі 12 942,36 грн.

Листом Юридичного департаменту Львівської міської ради від 09.07.2021 №2901-вих-59825 згаданий виконавчий лист був надісланий для виконання до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про що свідчать внутрішні реєстри Львівської міської ради, однак до теперішнього часу рішення суду не виконано.

З додатків до листа Франківської окружної прокуратури м. Львова від 04.10.2021 року №14.51/04-16-5629ВИХ-21 вбачається, що згаданий виконавчий лист не надійшов на адpecy Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), тобто його було втрачено при пересиланні.

Отже, на даний час виконавчий документ на виконанні не перебуває. Виконавчий документ втрачений не з вини заявника. Судове рішення по справі не виконано, заборгованість не погашена. Після надходження дублікату вищевказаного виконавчого документу подальше виконання рішення суду буде організовано відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином, рішення Галицького районного суду м.Львова від 20.08.2020р. у справі № 461/5339/20 є невиконаним, виконавчий лист № 461/5339/20, виданий Галицьким районним судом м. Львова, на виконанні у відповідних органах державної виконавчої служби не перебуває та первісним кредитором не передавалися новому кредитору, а також до суду першої інстанції не повертався, тобто оригінал виконавчого листа втрачено не з вини належного стягувача.

Слід зауважити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Совтрансавто-Холдинг проти України» (заява № 48553/99) від 25 липня 2002 року суд підкреслив, що відповідно до його прецедентної практики, право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів (Брумареску проти Румунії).

ЄСПЛ у абзацах 73, 74 свого рішення по справі «Іванов проти України» (заява № 40450/04) зауважив, що ця справа стосується існуючої проблеми, яка постійно нагадує про себе, породжуючи порушення Конвенції, які найчастіше виявляє Суд у справах проти України; більше ніж половина рішень, винесених Судом у справах проти України, стосуються питання тривалого невиконання остаточних судових рішень, відповідальність за які несуть органи влади України. Зокрема, у справі Войтенка заявник не міг одержати суми грошової компенсації, призначеної йому у зв`язку з його звільненням з військової служби, протягом чотирьох років. У цій справі, окрім висновку про наявність порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу у зв`язку із затримкою у виплаті присудженої національним судом компенсації, Суд дійшов також висновку, що правова система України не надає ефективного засобу юридичного захисту, як цього вимагає стаття 13 Конвенції, спроможного запобігти затримкам у виконанні судових рішень або забезпечити відшкодування шкоди, завданої такими затримками. Справа, що розглядається, свідчить про те, що питання тривалого невиконання остаточних рішень та відсутності ефективних засобів юридичного захисту в правовій системі України залишаються невирішеними попри той факт, що існують відповідні рішення Суду з чіткими закликами до Уряду вжити необхідних заходів для вирішення таких питань.

Крім того, ЄСПЛ у справі «Бурміч проти України» прийняв рішення об`єднати в одній справі більше ніж 12 тис. однотипних заяв та задовольнив їх, не розглядаючи по суті. Суд визнав, що Україна порушила права своїх громадян, які домоглися остаточних судових рішень, але не можуть отримати їх виконання.

Також у справі «Півень проти України» суд констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправданим внаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання. Суд дійшов висновку щодо відсутності в законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За приписами ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до Розділу ХІІІ Перехідних положень п.17.4 у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

На підставі наведеного, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки рішення Галицького районного суду м.Львова від 20.08.2020р. у справі № 461/5339/20 не виконано, виконавчий лист, виданий на підставі вказаного рішення, було втрачено, а тому необхідно видати дублікат такого.

Керуючись п.17.4 Перехідних положень ЦПК України ст.ст.258, 260, 261 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

заяву задоволити.

Видати Львівській міській раді дублікат виконавчого листа у справі № 461/5339/20 за позовом Першого заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №3 Голоюха Віктора Івановича в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення на користь Львівської міської ради до місцевого бюджету м. Львова, понесені Комунальним некомерційним підприємством «8- ма міська клінічна лікарня м. Львова» та Комунальним некомерційним підприємством «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова» витрати на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від злочину в розмірі 12 942,36 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Волоско І.Р.