Справа № 737/528/21
Проваждення № 2/737/254/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2021 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі

головуючого суддіКоренькова А.А.
секретаря судового засіданняЧередниченка С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 737/528/21
за позовомАКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК«ПРИВАТБАНК»
доОСОБА_1
простягнення заборгованості
учасники справи та представники:не з`явились

в с т а н о в и в :

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 10905,05 грн. та судових витрат у розмірі 2270,00 гривні.

Вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до заяви № б/н від 28.07.2009 ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому було збільшено до 600,00 грн. Відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням і ініціативою банку, відповідно до п.3.2, 3.3 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які надані йому для ознайомлення в письмовій формі, складають між ним та банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. При укладенні кредитного договору керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Вказують, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач у порушення п.6.5 договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України зобов`язання за договором не виконав, своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням, тому станом на 30.06.2021 заборгованість відповідача перед АТ КБ «Приватбанк» становить 111293,01 грн, з яких: заборгованість за кредитом 471,21 грн; 10283,84 грн заборгованість за відсотками; 537,96 пеня, яку просять стягнути з відповідача у примусовому порядку та понесені судові витрати.

Позовна заява надійшла до суду 27.07.2021 року.

Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 30.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Судове засідання, призначене на 30.08.2021 року було участь якого судом була визнана обов`язковою.

Ухвалою Куликівського районного суду від 14.09.2021 явку представника позивача в судове засідання для дачі особистих пояснень визнано обов`язковою.

Судове засідання, призначене на 25.10.2021, 09.11.2021 та 19.11.2021 року судом було відкладено за клопотанням представника позивача.

Від представника позивача надійшла заява в якій він просить справу розглянути за його відсутності, за наявними матеріалами.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися шляхом надсилання судових повідомлень на адресу реєстрації та через оголошення на веб-порталі судової влади України. Відповідач через канцелярію суду подав заяву, в якій просив у задоволені позову відмовити повністю через сплив строків позовної давності. Справу просив розглянути без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши заяви по суті справи, надані сторонами докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 28 липня 2009 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку відповідно до якої, відповідач отримав кредит (а.с. 23).

Згідно інформації викладеної у вказаній заяві ОСОБА_1 висловив свою згоду з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, при цьому він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 23 на звороті).

Відповідно до умов укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредитного договору №б/н від 28.07.2009 року, позивач видав відповідачу кредитну картку № НОМЕР_1 , строк дії якої закінчився в грудні 2011 року.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 , за вказаним кредитним договором станом на 30.06.2021 року становить 10283,84 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 471,21 грн.; заборгованість за відсотками 10283,84 грн.; пеня 537,96 (а.с. 8-16).

З виписки по особовому рахунку наданої позивачем вбачається, що відповідач ОСОБА_1 , в період часу з 09.08.2009 року по 08.12.2011 року знімав кошти з карткового рахунку, а також поповнював картковий рахунок, отже користувався кредитними коштами.

Останню операцію з користування кредитними коштами відповідач здійснив 08.12.2011 року поповнивши картковий рахунок на суму 200 грн..

Відповідач, посилаючись на те, що строк дії виданої йому банком кредитної картки закінчився в грудні 2011 року, просить суд в задоволенні позову відмовити у зв`язку зі спливом позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором 27.07.2021 року (а.с.3).

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREEC).

У Постанові Верховного Суду України від 08 листопада 2017 року у справі № 6-2891цс16 вказано, що відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою».

У Постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі № 161/15679/15-ц, провадження № 61-765св18, міститься висновок по застосуванню частини першої статті 264 ЦК України та вказано, що з тлумачення цієї норми слідує, що вона пов`язує переривання позовної давності з будь-якими активними діями зобов`язаного суб`єкта (боржника). При цьому не виключається й випадку коли переривання перебігу позовної давності буде відбуватися внаслідок визнання боргу, що здійснюється іншими суб`єктами, якщо на це була виражена воля боржника. Тобто коли боржник виражає свою згодою чи уповноважує на це відповідного іншого суб`єкта.

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Оскільки останній платіж в погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 самостійно здійснив 08.12.2011 року, тому позовна давність за зобов`язанням сплила в грудні 2014 року. Разом з тим, позовну заяву було подано до суду 27.07.2021, тобто після спливу строку позовної давності.

Позивач про причини пропущення строку позовної давності позивач суд не повідомив, заяв в порядку ч. 5 ст. 267 ЦК суду не надав.

За таких обставин, в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 256-258, 264, 266, 267 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

1. В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити повністю.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

4. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

6. Повний текст рішення складений 01 грудня 2021 року.

Суддя А.А. Кореньков