ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого суді Принцевської В.П.

суддів Лопатіної М.Ю., Биліни Т.І.

секретар Сидельнікова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 05 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2019 року ОСОБА_2 (далі Позивач) звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що є власником гаражу, який розташовано по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 (далі Відповідач) є власником суміжного гаражу злів. Навесні 2019 р. Позивачем зроблений капітальний ремонт гаражу, зокрема облаштував новий дах з металевого профлисту, що не сподобалось Відповідачу. 12.07.2019 р. Відповідач діючи самовільно та неправомірно, вигнув металевий профільований лист, відокремив та погнув металевий лист бічної обшивки та частково пошкодив утеплювач з мінеральної вати, який став вологим. В цього приводу Позивач зверталась до Приморського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області з відповідною заявою, але листом №2720-Г/104/06-2019 від 05.08.2019 р. їй було повідомлено, що підстав для відкриття кримінального провадження не має. У зв`язку із тим, що вартість відновних робіт згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження №3/д від 25.07.2019 р. становить 3286,10 грн. просила суд стягнути вказану суму та витрати на проведення дослідження в розмірі 2500 грн. з Відповідача. Також просила стягнути з Відповідача моральну шкоду в розмірі 1500 грн., що полягала у переживаннях, які вона зазнала внаслідок варварського пошкодження щойно відремонтованого належного їй гаражу, що стало підставою для звернення до органів поліції, пошуків адвоката, отримання документів, пошук будівельних матеріалів та майстра для відновлення. Судові витрати у виді судового збору та на правничу допомогу просила покласти на Відповідача.

Рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 05 листопада 2020 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

З даним рішенням не погодився відповідач і оскаржив його в апеляційному порядку. Він посилається на те, що суд не повно з`ясував обставини справи і ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального і матеріального Закону.

В судовому засіданні відповідач і його представник повністю підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Позивачка до суду не з`явилася, повідомлена про час і місце судового засідання судовою повісткою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача і його представника, пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним залишити без задоволення апеляційну скаргу з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 82 ЦПК України Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_2 він знає, як дружину ОСОБА_4 . Він також знає ОСОБА_1 , як володільця суміжного з ОСОБА_5 гаражу зліва. Раніше власником гаража ОСОБА_5 був ОСОБА_6 , у якого він орендував гараж і який потім купили ОСОБА_5 . Оскільки він мешкає поруч із гаражами то кожен день вигулює там собаку. 12 липня 2019 року він саме це і робив. Коли він проходив біля гаражів то побачив, що ОСОБА_1 стояв на даху свого гаражу та підіймав металеві оцинковані профільовані листи з даху гаража ОСОБА_5 . Листи на той час вже були пошкоджені, два з них лежали на даху гаража ОСОБА_5 . Він бачив, як ОСОБА_1 лист з покрівлі гаража ОСОБА_5 брав руками, відгинав та при піднімав. Він бачив, що на листах була мастика, але шуму відриву мастики він не чув. Саму дію, коли ОСОБА_7 відривав листи він не бачив, але бачив як він відгинав листи. Підірвані та відігнуті листи були по всій довжині гаража. Інших людей окрім ОСОБА_7 на даху не було. Вранці він бачив, що дах на гаражі ОСОБА_5 був в нормальному стані, все було охайним, а по обід вже пошкоджено і саме ОСОБА_1 в цей час перебував на даху свого гаражу, який за рівнем нижче ніж гараж ОСОБА_5 та відгинав листи з даху гаража ОСОБА_5 . З цього приводу він подзвонив ОСОБА_8 та повідомив його про те, що сталося із його гаражем. ОСОБА_8 приїхав та вони разом із ОСОБА_1 почали спілкуватись. В той день погода була нормальна, вітру який міг пошкодити дахи не було. Гараж ОСОБА_4 вище ніж гараж ОСОБА_1, а стокові води по дахах стікають вниз вздовж гаражів.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_4 є його дружиною, ОСОБА_1 являється сусідом по гаражу зліва. Право власності на гараж зареєстровано за його дружиною, а користуються гаражем вони разом. 12 липня 2019 р. він був вдома та працював за комп`ютером. В цей час йому прийшло смс повідомлення від ОСОБА_3 про те, щоб він зателефонував йому. Він передзвонив ОСОБА_3 і той повідомив, що сусід по гаражу ОСОБА_1 курочит його гараж. Через 15-20 хв. він поїхав на місце розташування гаражу по АДРЕСА_2 та побачив, що профлисти пошкоджені, розірвані по живому. ОСОБА_7 бігав по даху свого гаражу та руйнував його гараж. Було вирвано металеві листи та пошкоджено мінеральну вату-утеплювач. У ОСОБА_1 знаходився металевий предмет схожий на лом та стояла дробина білого кольору. Сам процес, як ОСОБА_7 руйнував покрівлю та покриття бокової стіни гаражу він не бачив, бачив вже наслідки. ОСОБА_7 пошкодив 8-метровий лист, який знаходився на даху його гаражу, підірвав та загнув його. Зірвано профнастил з бокової стіни, яка межує з гаражем ОСОБА_7 та звідти сторчала мінеральна вата. В ході спілкування ОСОБА_1 пояснював, що бажає підняти свій гараж вище за їх гараж, а дах гаражу Позивача заходить на дах його гаражу. Пошкодження він сфотогрував, на другий день викликав поліцію. Також запросив експерта, який оцінив всі пошкодження та визначив розмір шкоди. Відновлено ним тільки дах гаражу. Він відігнув назад металевий лист та прикрутив його на місце. Бокову стіну не відновлював.

Судом правильно встановлено, що власником пошкодженого гаража № НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 , що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №175974606 від 01.08.2019 р.

Відповідач ОСОБА_1 є володільцем суміжного гаражу зліва з гаражем Позивача, що визнано ним в судовому засіданні.

Також Відповідачем не спростовується факту того, що 12.07.2019 р. він знаходився за місцем розташування свого гаражу, та в нього був конфлікт з ОСОБА_4 , але він заперечував, що пошкодження гаражу Позивача сталося з його вини.

Згідно з вимогами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що 12.07.2019р. вранці він під час прогулянки із собакою бачив, що гараж ОСОБА_10 був в належному стані, дах гаража був не пошкоджений, все було охайно. Пізніше в цей же день він бачив як ОСОБА_1 перебуваючи на даху належного йому гаражу та тримаючи руками металевий профільований лист покрівлі гаража ОСОБА_5 вигинав його. Він також бачив, що два листи вже були зірвані та лежали на даху. Профільований лист був підірваний та погнутий по всій довжині гаражу. При цьому інших осіб крім ОСОБА_1 він не бачив. Саме тому він запропонував приїхати ОСОБА_8 , оскільки відповідач ОСОБА_1 руйнував покрівлю гаража, що належить позивачу. Також свідок зазначев, що погода в той день була гарна, вітру який міг зруйнувати покрівлю не було.

Зазначені покази ОСОБА_3 узгоджуються із показами свідка ОСОБА_4 який суду показав, що 12.07.2019 р. після того, як ОСОБА_3 йому повідомив про те, що сусід по гаражу ОСОБА_1 руйнує дах його гаражу він через 15-20 хв. приїхав на місце розташування гаражу. В цей час побачив, як ОСОБА_1 перебуває на даху свого гаражу. Покрівля та бокова обшивка його гаражу вже була пошкоджена. У них з відповідачем на цьому грунті стався конфлікт. Під час якого, ОСОБА_1 пояснював, що він має намір зробити дах свого гаражу таким чином, щоб він був вище ніж інші гаражі, а покрівлі гаражу ОСОБА_5 йому заважає це зробити оскільки заходить на його гараж. На наступний день після події вони з позивачем звернулись до поліції та запросили експерта для того, щоб той оглянув та оцінив шкоду.

З листа начальника Приморського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області від 05.08.2019 р. №2720-Г/104/06-2019 вбачається, що 13.07.2019 р. ОСОБА_10 зверталась до органів поліції із заявою про прийняття заходів до гр.. ОСОБА_1 , який пошкодив дах її гаражу. За результати перевірки підстав для відкриття кримінального провадження не мається, заявнику рекомендовано вирішити це питання у цивільному порядку.

Відповідачем на спростування зазначених обставин буд`яких доказів у визначеному ЦПК України порядку суду не надано.

За таких підстав, суд дійшов правильного висновку щодо доведеності обставин, що пошкодження покрівлі гаража позиівача здійснив відповідач.

Також суд правильно врахував, що відповідачем на виконання ч.2 ст.1166 ЦК України не доводився факт, що шкоди завдано не з його вини, а також не доказувався факт правомірності своїх дій.

З висновку експертного будівельно-технічного дослідження ОСОБА_11 №3/д від 25.07.2019 р. вбачається, що під час огляду 18.07.2019 р. гаражу розташованого по АДРЕСА_1 , виявлено пошкодження на які посилається позивач та оцінена вартість відновних робіт і матеріалів для усунення виявлених пошкоджень покрівлі гаражного боку, що належить ОСОБА_2 , який має пошкодження металевої покрівлі - вигін металевого профільованого листу; відокремлено та погнуто металевий лист бічної обшивки та частково пошкоджено утеплювач з мінеральної вати, який вологий, яка становить 3286 грн. 10 коп. Висновок має локальний кошторис на будівельні роботи на ремонт покрівлі, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису на ремонт покрівлі.

Відповідачем не надано суду доказів альтернативного дослідження вартості відновлюваних робіт пошкодженого гаражу.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд повно і всебічно дослідив обставини справи і дійшов правильного висновку, що відображені в експертному висновку пошкодження гаража узгоджуються із показами свідків та спричинені внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 вартість відновних робіт та матеріалів знаходяться в безпосередньому причинному зв`язку із зазначеними пошкодженнями, тому вимоги Позивача про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 3286,10 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також судом правильно встановлено, що ОСОБА_2 сплачено ОСОБА_11 вартість проведеного дослідження згідно товарного чеку від 24.07.2019 р. в розмірі 2500 грн. Необхідність сплати таких витрат обумовлена спірним питанням, та є необхідною при доказуванні розміру шкоди. Таким чином Відповідач зобов`язаний відшкодувати потерпілому збитки на проведення експертного дослідження в розмірі 2500 грн.

Крім того, Позивач просив стягнути моральну шкоду з Відповідача, яку оцінює в 1500,00 грн.

За загальними умовами про відшкодування моральної шкоди, зокрема ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на душевні страждання внаслідок пошкодження щойно відремонтованого гаражу, та душевних стражданнях, викликаних у зв`язку із непередбаченими витратами із сімейного бюджету для відновлення гаражу.

Судом правильно встановлено, що пошкодження гаражу завдано внаслідок виних протиправних дій ОСОБА_1 , крім того Позивач у зв`язку із пошкодженням майна мала витрачати додаткові зусилля для організації свого життя, що знаходяться у причинному зв`язку з цими діяннями, які у своїй сукупності свідчать, що Позивач зазнала душевних страждань у зв`язку із пошкодженням її майна.

Суд дійшов правильного висновку, що Позивачу завдано моральних страждань, що полягали у пошкодженні майна та душевних стражданнях, а тому враховуючи глибину та тривалості моральних страждань, засади розумності і справедливості, 1500 грн. є обґрунтованою та достатньою сумою для компенсації завданої моральної шкоди, яка підлягає стягненню з Відповідача.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. 375, ст. 381, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 05 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді: