Ухвала

Іменем України

02 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 646/947/20

провадження № 61- 673ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 03 лютого 2020 року виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова за заявою комунального підприємства «Жилкомсервіс»,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу залишено без руху, через несплату судового збору, оскільки ОСОБА_1 не є позивачем у справі, а відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для сплати судового збору.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у зв`язку з невиконанням у встановлений строк вимог ухвали про усунення недоліків апеляційної скарги, визнано неподаною і повернуто апелянту.

11 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просив скасувати ухвалу Харківського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року, а справу повернути до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує судове рішення, що стосується захисту його прав як споживача комунальних послуг, а тому він не повинен оплачувати судовий збір за подання апеляційної скарги.

Підставою для скасування оскарженого судового рішення заявник вказує порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що призвело до повернення апеляційної скарги.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Судами встановлено, що 01 липня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, яка містила заяву про поновлення строку та посилання на те, що відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від сплати судового збору він звільнений.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу залишено без руху, через несплату судового збору, оскільки ОСОБА_1 не є позивачем у справі, а відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Після отримання вказаної ухвали 02 листопада 2020 року ОСОБА_1 надав заяву про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та апеляційну скаргу залишено без руху і надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для сплати судового збору.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення апелянт копію ухвали від 05 листопада 2020 року отримав 12 листопада 2020 року.

Станом на 17 грудня 2020 року ніяких додаткових заяв від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходило, тобто недоліки апеляційної скарги не усунуто, тому судом апеляційної інстанції постановлено ухвалу, якою апеляційну скаргу слід вважати неподаною і повернуто заявнику.

Також, заявнику роз`яснено, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо будуть усунуті обставини, що стали підставою для її повернення.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Статтею 356 ЦПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Частиною другою статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

У відповідності до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з частиною шостою статті 185 ЦПК України повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог статті 356 ЦПК України, оскільки заявник не додав до апеляційної скарги документ, що підтверджує сплату судового збору, а підстави для звільнення його від сплати судового збору - відсутні. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є боржником у справі, а за захистом свого порушеного права звернулось КП «Жилкомсервіс», тому положення норми частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» в даному випадку застосуванню не підлягають.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про повернення апеляційної скарги (яка не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи) у зв`язку із не усуненням заявником її недоліків, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, правильне застосування норм права (а саме статей 185, 356, 357 ЦПК України) є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосовування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 03 лютого 2020 року виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова за заявою комунального підприємства «Жилкомсервіс» відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков