Ухвала

03 лютого 2021 року

м. Київ

справа 701/340/17

провадження № 61-19482ск 20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 20 серпня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 20 серпня

2019 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, відмовлено.

23 грудня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся

до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 20 серпня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року (надійшла до суду 28 грудня 2020 року), вякій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 14 січня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху

з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано надати уточнену касаційну скаргу з зазначенням підстав (підстави) касаційного оскарження та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги

і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

01 лютого 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків та уточнена касаційна скарга на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 14 січня 2021 року.

Проте вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано не в повному обсязі, а саме, в уточненій касаційній скарзі не вказано в яких конкретних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

У уточненій касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що «до ухвалення оскаржуваних рішень також призвела ситуація з відсутністю висновку саме Верховного суду саме в подібній ситуації». Дане посилання не відповідає вимогам ЦПК України та не може розцінюватись, як належно викладена підстава касаційного оскарження, передбачена частиною другою статті 389 ЦПК України.

Доводи заявника зводяться до повторного викладення обставин справи, переоцінки доказів, але заявник так і не вказує, у яких саме подібних (на його думку) правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права (якої норми).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене вище, зазначений в ухвалі Верховного Суду

від 14 січня 2021 року строк для усунення недоліків слід продовжити

та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 185, 388 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаний в ухвалі Верховного Суду від 14 січня 2021 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць