КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 382/2103/17 Головуючий 1 інстанція - Кисіль О.А.
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 листопада 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Сушко Л.П ., Олійника В.І.,

за участю секретаря: Карпенка В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 18 червня 2021 року у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю та поділ спільного майна, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю та поділ спільного майна.

Свої вимоги мотивував тим, що 13 вересня 2008 року він ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з відповідачкою ОСОБА_2 і проживав з нею однією сім`єю до початку серпня 2017 року, після чого фактичні щлюбні відносини із відповідачкою були припинені.

Вказував, що він на момент укладення шлюбу не мав житла у м. Києві та проживав у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначив, що 31.07.2013 року придбав у приватну власність нерухоме майно, а саме - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_2 та земельні ділянки площею 0,2699 га для ведення особистого селянського господарська, кадастровий № :02:019:0010, а також площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № :02:019:0009.

Наголосив, що офіційно працював у ТОВ "Норта Транс" та отримував заробітну плату, якої вистачило на придбання вказазаного нерухомого майна. Також відповідачка ніколи не мешкала у вказаному житловому будинку та не цікавилась його долею та долею іншого нерухомого майна.

Виходячи з викладеного, позивач вважає, що вказане нерухоме майно має бути визнано судом як таке, що є його особистою приватною власністю.

Також під час шлюбу 01.10.2008 року сторонами було придбано за спільні кошти спільну сумісну власність автомобиль КІА Cerato д.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого на момент подання позову складає приблизно 204 350 грн.

Враховуючи викладене, просив визнати за ним право особистої приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_2 знаходиться по АДРЕСА_2 загальною площею 78,9 кв.м., житловою площею 54,4 кв.м.; визнати за ним право особистої приватної власності на земельну ділянку площею 0,2699 га для ведення особистого селянського господарська, кадастровий № :02:019:0010; визнати за ним право особистої приватної власності на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий :02:019:0009; виділити у власність ОСОБА_2 автомобіль КІА Cerato д.н.з. НОМЕР_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Ѕ вартості автомобіля КІА Cerato д.н.з. НОМЕР_1 в сумі 102 175 грн.; судові витрати стягнути з відповідачки.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до Яготинського районного суду Київської області із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл.

Свої вимоги мотивувавала тим, що 13 вересня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстроваиий шлюб, та складено відповідний актовий запис за № 1017.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в даному штюбі у подружжя народився спільний син, ОСОБА_3 , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного стіравлішія юстиції у місті Києві в Книзі реєстрації народжень було зроблено актовий запис за № 1554 та видано Свідоцтво про народження на бланку серії НОМЕР_2 від «02» липня 2010 року.

Вказала, що в зв`язку з тим, що малолітній син сторін - ОСОБА_3 , 2010 року народження, має вроджені та набуті захворювання, які потребують постійного спеціального лікування та діагностування, в липні 2013 року вимушена була звільнитися із займаної посади та в більшій мірі займатись сином.

В подальшому ОСОБА_2 уточнела зустрічні позовні вимоги.

Які мотивувавала тим, що їй із Довідки 2018 № 31/26 на № 791 від 01.02.2018 року Територіального сервісного центру № 8041 ВМС стало відомо, що автомобіль марки Acura RL, д.н.з. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , був зареєстрований за ОСОБА_1 у період з 10.01.2014 року по 03.08.2017 року; станом на 01.02.2018 року за ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані.

Із сайту пошукової системи стороні позивачу за зустрічним позовом стало відомо, що спірний автомобіль марки Acura RL, д.н.з. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 був відчужений на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 звертає увагу, що вищезазначений транспортний засіб був придбаний подружжям у шлюбі за спільні кошти, проте реалізований відповідачем за зустрічним позовом без відома та без згоди на те Позивачки за зустрічним позовом.

Згідно довідки № 34/01/18 про вірогідну ринкову вартість - ринкова вартість автомобіля Acura RL, 2007 року випуску, складає 404 089 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене, просила визнати будинок АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визнати земельну ділянку площею 0,2699 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № :02:019:0010 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визнати земельну ділянку 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий №:02:019:0010 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визнати автомобіль марки Acura RL, д.н.з. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визнати автомобіль марки КІА Cerato д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визнати побутову техніку, а саме: шкаф купе «Мульти», пральна машина Front Loader Sndesit IWSB 5105 (CIS), холодильник «ІНДЕЗІТ», металопластикові конструкції спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; розподілити майно, що є спільною сумісно власністю подружжя наступним чином: визнати за ОСОБА_2 право власності в частині на 70 % житлового будинку АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності в частині на 30 % житлового будинку АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_2 право власності в частині на 70 % земельної ділянки площею 0,2699 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № :02:019:0010; визнати за ОСОБА_1 право власності в частині на 30 % земельної ділянки площею 0,2699 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № :02:019:0010; визнати за ОСОБА_2 право власності на в частині 70 % земельної ділянки 0,2500 га призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № :02:019:0010; визнати за ОСОБА_1 право власності в частині 30 % земельної ділянки 0,2500 га призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № :02:019:0010; визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки КІА Cerato д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки Acura RL, д.н.з. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 106 623 грн. 59 коп., в якості компенсації частини вартості автомобіля марки Acura RL, д.н.з. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ; залишити в користуванні ОСОБА_1 право власності на побутову техніку, а саме: шафа-купе «Мульти», пральну машину Front Loader Sndesit IWSB 5105 (CIS), холодильник «ІНДЕЗІТ», металопластикові конструкції; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8 374 грн. 20 коп. в якості компенсації 50 % вартості побутової техніки, придбаної за спільні кощти подружжя; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в розмірі 10 422 грн. 31 коп.

В свою чергу позивач ОСОБА_1 ч звернувся із заявою про зменшення позовних вимог, та просив визнати за ним та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_2 знаходиться по АДРЕСА_2 загальною площею 78,9 кв.м., житловою площею 54,4 кв.м.; земельну ділянку площею 0,2699 га для ведення особистого селянського господарська, кадастровий № :02:019:0010; земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, кадастровий :02:019:0009; виділити у власність ОСОБА_2 автомобіль КІА Cerato д.н.з. НОМЕР_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Ѕ вартості автомобіля КІА Cerato д.н.з. НОМЕР_1 в сумі 102 175 грн.; судові витрати стягнути з відповідачки.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 18 червня 2021 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю та поділ спільного майна, - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл, - задоволено частково.

Визнано будинок АДРЕСА_2 , земельну ділянку площею 0,2699 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № :02:019:0010 та земельну ділянку площею 0,2500 га призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер № :02:019:0009, що розташовані по АДРЕСА_2 , спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Визнано автомобіль марки АCURA RL, д.н.з. НОМЕР_3 , ідентифікаційний № НОМЕР_6 та втомобіль марки Кіа Сеrato, реєстраційний номер НОМЕР_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Визнано побутову техніку: шкаф купе « Мульти », стіральну машину Front Loader Sndesit IWSВ 5105 (CIS), холодильник «ІНДЕЗІТ», металопластикові конструкції спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Розподілено спільне майно, що є спільною сумісною власністю поружжя:

Визнано за ОСОБА_2 право власності в частині на 70 % житлового будинку АДРЕСА_2 , а також право власності в частині на 70 % земельної ділянки площею 0,2699 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № :02:019:0010, та право власності в частині на 70 % земельної ділянки 0,2500 та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий № :02:019:0009, що розташовані по АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності в частині на 30 % житлового будинку АДРЕСА_2 , а також право власності в частині на 30 % земельної ділянки площею 0,2699 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № :02:019:0010, та право власності в частині на 30 % земельної ділянки 0,2500 га та призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий № :02:019:0009, що розташовані по АДРЕСА_2 .

Припинено право спільно сумісної власності на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_2 , та земельну ділянку площею 0,2699 га, для ведення особистого селянського господарства, та земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і будинку, господарських будівель і споруд.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки Кіа Сеrato, реєстраційний номер НОМЕР_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки АCURA RL, д.н.з. НОМЕР_3 , ідентифікаційний № НОМЕР_6 .

Залишено в користуванні ОСОБА_1 право власності на побутову техніку: шафа-купе "Мульти", пральну машину Front Loader Sndesit SWSB 5105 (CIS), холодильник "ІНДЕЗІТ", металопластикові конструкції.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8374, 20 грн. в якості компенсації 50 % вартості побутової техніки придбаної за спільні кошти подружжя.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2520, 22грн. сплаченого нею судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , 21 липня 2021 року подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є необґрунтованим і незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також з неповним з`ясуванням судом обставин справи, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт - позивач за первісним позовом вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку визнавши, що будинок АДРЕСА_2 , земельну ділянку площею 0,2699 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № :02:019:0010 та земельну ділянку площею 0,2500 га призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер № :02:019:0009, що розташовані по АДРЕСА_2 , є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Зазначив, що суд першої інстанції не дослідив той факт, що на придбання зазначеного житлового будинку та земельних ділянок ним позивачем за первісним позовом було позичено у 2013 році кошти в розмірі 100 000,00 грн., у брата ОСОБА_6 , про що була складена розписка. В подальшому у 2015 році ОСОБА_1 , був вимушений продати автомобіль мазда XODOS 9 державний номерний знак, НОМЕР_8 , який належав йому ще до укладення шлюбу з ОСОБА_2 , а отже його є його особистою власністю. Вказав, що за кошти з продажу автомобіля, було здійснено погашення боргу перед братом.

Таким чином, вказує, на те, що оскільки придбання житлового будинку та земельних ділянок відбулось за особисті кошти ОСОБА_1 , а не за спільні кошти подружжя, то таке майно не є спільною сумісною власністю подружжя, а є його особистою власністю.

Зазначив, що сторони та дитина у спільному житловому будинку не проживають, а тому дотримання принципу рівності часток у праві власності на нерухомість не порушує житлові права дитини, а також не перешкоджає користуванню житловою площею, що належить обом батькам, які є рівними відповідальними за створення дитині належних умов для проживання.

Стверджує, що з вересня 2017 року та по теперішній час продовжує брати участь в утриманні своєї дитини, сумлінно сплачує аліменти в розмірі 33%, що є навіть більшим розміром ніж встановлено ч.2 с. 182 СК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом першої інстанції та апеляційної інстанції було встановлено, що 13 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено актовий запис № 1017 (а.с. 4, 47 т. 1).

Також встановлено, з копій договорів купівлі-продажу та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що 31.07.2013 року ОСОБА_1 придбав у приватну власність нерухоме майно, а саме - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_2 та земельні ділянки площею 0,2699 га для ведення особистого селянського господарська, кадастровий № :02:019:0010, а також площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № :02:019:0009, дані придбання вчинялися за письмовою згодою дружини покупця - ОСОБА_2 , посвідченої приватним нотаріусом Яготинської районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж. 31 липня 2013 року за реєстровим номером 1812. Продаж житлового будинку АДРЕСА_2 з господарськими будів.лями та спорудами за домовленістю сторін вчинився за 60 000 грн. 00 коп., продаж зазначених земельних ділянок за домовленістю сторін вчинявся за 22 000 гри. 00 коп. та 15 000 гри. 00 коп.. (а.с. 5-11, 49-56 т. 1)

Встановлено, що ОСОБА_1 з 03.10.2011 року по 20.10.2013 року працював у ТОВ «Норта Транс» на посаді заступника директора з питань автотранспортних перевезень та його дохід за період з 01.01.2013 року по 31.11.2013 року склав 67 090,82 грн.., за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року склав 74 593,64 грн.,дохід за період з 03.10.2011 року по 31.12.2011 року склав 18 600,00 грн.(а.с. 12 т. 1)

Також встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 працювала у ТОВ «НТТ Сістем ЛТД» з 10.04.2007 року по 13.07.2013 року на посадах спеціаліста з продажу, начальника відділу, в.о. заступника генерального директора. (а.с. 57, 119 т. 1)

Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має вроджені та набуті складні медичні діагнози. (а.с. 81-100, 128-151 т. 1, а.с. 103-112 т. 3)

З копії довідки № 31-26 (а.с. 163 т. 1) вбачається, що за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровано автомобіль КІА Cerato д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

З копії довідки № 31-26 вбачається, що за ОСОБА_1 були зареєстровані автомобілі: з 12.05.2008 року по 19.12.2015 року MAZDA XEDOS 9, 2000 року виготовлення, з 26.12.2012 року по 13.12.2013 року INFINITI FX35, 2003 року виготовлення, з 10.01.2014 року по 01.02.2018 року Acura RL, 2007 року виготовлення. (а.с. 164 т. 1)

З копії довідки № 1/38 від 16.03.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 працює в ТОВ «Київтранслогістик» на посаді заступника директора з автотранспортних перевезень з 20.03.2017 року по даний час. (а.с. 214 т. 1)

Також, судом першої інстанції було встановлено, що було придбано холодильник LG GW-B489BAQW, гантель наборна NEWT, мікрохвильову піч Samsung ME73AR, утюг Philirs GC5050/02, мульварку-скороварку Moulinex CE500E32, каністру Белавто КС20, подушку Othello Hilton50Х70 см., змішувач для ванни Formix Вивус МХВ001, лампу Maxus G45 3W, комплект білизни ZastelLi сімейний 145Х210Х2, одіяло Sonex Cottona 400 г/м2 хлопок 140Х205 см., подушку Sonex з тенцелем 50Х70 см, блендер Bosch MSM 6700, Nokia 220 Dual Sim Black, жорсткий диск Seagate 5400.6 250GB, роyтер TP-Link TD-W8951ND, ніж Vinzer керамічний, мишку Logstech wireless mouse M305 Red, флешку Transend JetFlash 700 16 GB, лампу Panasonic LED Nostalgic E27 6.4W, лампу Maxus Sakura A60 10W, одіяло Sonex Afrodita Алоя Вера + жожоба 140Х205, комплект білизни ZastelLiСатин полуторний 145Х210, подушку Sonex з тенцелем 50Х70 см. (а.с. 79-93 т. 2)

Встановлено, що у ОСОБА_1 станом на 01.05.2021 року відсутня заборгованість за виконавчим листом № 761/11062/18 від 28.09.2018 року, що вбачається з копії довідки-розрахунку заборгованості по аліментах за період з 01.10.2020 року по 30.04.2021 року, виданої Оболонський РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 130-131 т. 3)

Відмовляючи у задоволені первісного позову ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю та задовольняючи частково зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл,суд першої інстанції виходив з того, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу)., та врахував що неповнолітня дитина сторін проживає та перебуває на утриманні відповідачки за первісним позовом, має хворобливий стан здоров`я, а тому збільшив частку у спільному майні подружжя до 70 %.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Статтею 57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу.

Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України визначено, що при здійснені подружжям права спільної сумісної власності дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Статтями 68, 69 СК України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. А отже дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п.п. 22-25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11, від 21 грудня 2007 року поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення ч. ч. 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Відповідно до п. 30 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 листопада 2007 року «Про практику застосувашія судами законодавства при розгляді справ про право па шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» -передобачено, при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значепня для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолініх дітей (за умови, що розмір аліментів, як, вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитау та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК).

Частино. 2 ст. 70 СК України встановлено, при вирішенні спору про поділ майна, суд може відступати від засад рівності часток подружжя за обставин, шо мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Згідно ч. 3 ст. 70 СК Украши, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, з ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, майно що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси чоловіка, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою.

З матеріалів справи вбачається, що за час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було придбано автомобілі КІА Ceratoд.н.з. НОМЕР_1 та Acura RL, д.н.з. НОМЕР_3 , житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_2 знаходиться по АДРЕСА_2 загальною площею 78,9 кв.м., житловою площею 54,4 кв.м.; земельну ділянку площею 0,2699 га для ведення особистого селянського господарська, кадастровий № :02:019:0010; земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий :02:019:0009, шафа-купе «Мульти», пральна машина Front Loader Sndesit IWSB 5105 (CIS), холодильник «ІНДЕЗІТ», металопластикові конструкції є спільним сумісним майном подружжя.

Колегія суддів бере до уваги, те, що оскільки автомобілем КІА Ceratoд.н.з. НОМЕР_1 користується позивачка за первісним позовом та обоє сторін по справі не заперечували проти виділення у власність ОСОБА_2 даного автомобіля, то його виділено у власність ОСОБА_2 .

Крім того, колегія суддів погоджується з правильним висновком суду першої інстанції щодо залишення за відповідач за первісним позовом у користуванні автомобілем Acura RL, д.н.з. НОМЕР_3 , який в подальшому був відчужений без повідомлення ОСОБА_2 .

Погоджується, колегія суддів з висновком суду першої інстанції, щодо залишення в користуванні ОСОБА_1 право власності на побутову техніку: шафа-купе "Мульти", пральну машину Front Loader Sndesit SWSB 5105 (CIS), холродильник "ІНДЕЗІТ", металопластикові конструкції, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8374 гривні 20 копійок в якості компенсації 50 % вартості побутової техніки придбаної за спільні кошти подружжя, окрім того, відповідачка за первісним позовом не претендувала на дане майно.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частинами 1,2 ст.83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 ., що спільне нерухоме майно було набуто ним виключно за його кошти, які ніби -то отанній взяв у борг у 2013 році у брата ОСОБА_6 , колегія суддів не бере до уваги, так, як спільне нерухоме майно подружжя купувалось колишнім подружжям у шлюбі за спільно нажиті кошти та за письвоої згоди ОСОБА_2 , що є спільною сумісною власністю подружжя, та підлягає поділу у відповідності до статті 60 ч.1 СК України.

Загалом такі доводи зводяться до незгоди заявника з висновками суду першої інстанції та ґрунтуються на переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права.

Водночас, колегія суддів погоджується з правильним висновок суду першої інстанції, щодо того, що на утриманні відповідачки за первісним позовом, перебуває син, який має хворобливий стан здоров`я, та її право на достатнє утримання для її фізичного, духовного розвитку та лікування, тому є підстави для збільшення частки у спільному майні подружжя, і позивачу за зустрічним позовом слід збільшити частку до 70 %, що стосується житлового будинку та земельних ділянок призначених для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і ведення особистого селянського господарства, та анлогічна позиція сформульована у постанові Верховного судду від 16 грудня 2019 року у справі № 308/4390/18.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 18 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 26 листопада 2021 року.

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді: В.І. Олійник

Л.П. Сушко