АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2021 року

м. Чернівці

справа № 725/3760/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Конецька Д.Г.

позивач Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго»

відповідач ОСОБА_1

апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 15 вересня 2021 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Іщенко І.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2021 року Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію в розмірі 18 436 гривень 86 копійок, 3 процентів річних в сумі 379 гривень 14 копійок та інфляційних втрат в сумі 801 гривня 60 копійок.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що між позивачем та відповідачем до 1 січня 2006 року існували фактичні договірні правовідносини щодо постачання теплової енергії, які виникли в результаті відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 відповідно до положень статті 11 ЦК України.

В подальшому Міським комунальним підприємством «Чернівцітеплокомуненерго» поштою було направлено відповідачу проєкт договору про надання послуг з централізованого опалення, проте останній не відповів на пропозицію позивача щодо укладення такого договору.

Стверджував, що послуги з постачання теплової енергії надавались відповідачу протягом всього опалювального періоду кожного року.

Однак ОСОБА_1 в добровільному порядку не сплатив кошти за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за період з 1 січня 2017 року по 31 березня 2021 року в сумі 18 43 гривень 86 копійок.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 15 вересня 2021 року позов Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» задоволено.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в сумі 18 346 гривень 86 копійок, інфляційні втрати в сумі 801 гривня 60 копійок та три відсотки річних в сумі 379 гривень 14 копійок.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки позивач надає послуги з постачання теплової енергії до квартири, яка належить на праві власності відповідачу, який в свою чергу не виконував обов`язку зі сплати таких послуг, наявні підстави для стягнення з останнього на користь позивача заборгованості, яка виникла за період з 1 січня 2017 року по 31 березня 2021 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Суд першої інстанції не повідомив відповідача про дату, місце і час розгляду справи у зв`язку з чим останній був позбавлений доступу до правосуддя.

Від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Суд з власної ініціативи прийняв рішення про розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

12 квітня 2021 року між сторонами був укладений договір реструктуризації боргу № 17764, відповідно до умов якого ОСОБА_1 зобов`язався виплатити суму заборгованості протягом 24 місяців до 11 квітня 2023 року, щомісячно сплачуючи рівними частинами по 559 гривень 66 копійок з оплатою щомісячно до 20 числа.

На сьогоднішній день спір між сторонами відсутній.

Позивачем було подано до суду завідомо безпідставний позов, за відсутності предмета спору, що є неприпустимим та є зловживанням процесуальними правами.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» подало відзив на апеляційну скаргу.

Просить позовну заяву залишити без розгляду, оскільки 12 квітня 2021 року між сторонами був укладений договір реструктуризації боргу № 17764.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Встановлено, що згідно витягу Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.7).

Міським комунальним підприємством «Чернівцітеплокомуненерго» на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , згідно якого за квартирою, належною останньому, обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 1 січня 2017 року по 31 березня 2021 року у розмірі 18 436 гривень 86 копійок.

Відповідно до розрахунку інфляційних та трьох процентів річних згідно статті 625 ЦК України, відповідач за вищевказаний період повинен сплатити позивачу 3 проценти річних в сумі 379 гривень 14 копійок та інфляційні втрати в сумі 801 гривня 60 копійок (а.с.8-9,11).

12 квітня 2021 року між сторонами було укладено договір № 17764 про погашення заборгованості за послуги централізованого опалення.

22 листопада 2021 року Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» подало до апеляційного суду заяву про залишення позову без розгляду.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Помилковим є аргумент апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права у зв`язку із призначенням вказаної справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності відповідного клопотання сторін.

Перелік справ, які може бути розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження, наведено у статті 274 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно частини 6 статті 19 ЦПК України малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);

4) справи про розірвання шлюбу;

5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів даної справи, ціна позову у вказаній справі становить 19 617 гривень 60 копійок, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, передбаченого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року, № 1082-IX станом на день подання Міським комунальним підприємством «Чернівцітеплокомуненерго» позову 16 червня 2021 року у розмірі 2270 гривень, що свідчить про те, що вказана справа є малозначною.

Отже, в ухвалі про відкриття провадження у справі від 22 червня 2021 року, суд першої інстанції, посилаючись на положення частин першої-третьої статті 274 ЦПК України, пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України, дійшов правильного висновку про необхідність розгляду справи за позовом Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» у порядку спрощеного позовного провадження, оскільки предмет позовних вимог не підпадає під обмеження, які визначені частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Тлумачення вищевказаних норм права дозволяє зробити висновок про те, що за умови, якщо справа входить до переліку справ, які розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до частини першої статті 274 ЦПК України, суд призначає таку справу до розгляду у вказаному провадженні без наявності відповідного клопотання про це сторін.

Таким чином, суд першої інстанції відповідно до вимог статей 19, 274, 279 ЦПК України, враховуючи усі обставини справи (ціну позову, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи, чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес) правомірно розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, який Верховний Суд виклав в постанові від 3 лютого 2020 року у справі № 661/4385/18.

Проте при вирішенні вказаного спору судом першої інстанції не було враховано наступне.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам закону.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV, далі - Закону України

«Про житлово-комунальні послуги»), статтею 1 якого врегульовано, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до статті 13 цього Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до статті 25 вищезазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту теплову енергію, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується факт укладення між Міським комунальним підприємством «Чернівцітеплокомуненерго» та ОСОБА_1 договору від 12 квітня 2021 року про погашення заборгованості за послуги централізованого опалення, який є фактично договором про реструктуризацію боргу.

Пунктами 1.1 та 2.11 вказаного договору передбачено, що його предметом визначається досягнення згоди про добровільне погашення заборгованості за надані послуги централізованого опалення відповідачем шляхом поступового погашення загальної суми боргу, яка виникла станом на 1 квітня 2021 року, в розмірі 13431 гривня 88 копійок з врахування тих платежів, які були внесені боржником на сплату вказаної заборгованості раніше (загальна сума заборгованості 18436, 86-5004,98=13431,88).

Відповідно до пункту 2.1.2 боржник зобов`язується сплатити вказану суму заборгованості протягом 24 місяців до 11 квітня 2023 року, щомісячно сплачуючи рівними частинами по 559 гривень 66 гривень, з оплатою щомісячно до 20 числа.

Вищенаведене свідчить про досягнення сторонами умов щодо погашення заборгованості, яка є предметом спору у даній справі.

За таких обставин наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 листопада 2021 року Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» подало до апеляційного суду заяву про залишення вказаного позову без розгляду.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд вказаної справи було вирішено здійснювати апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 2 статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 9 листопада 2021 року було відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» подало заяву про залишення позову без розгляду 22 листопада 2021 року, тобто до початку розгляду судом апеляційної інстанції справи по суті, що свідчить про дотримання позивачем строку передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 257 ЦПК України для подання такої заяви.

Враховуючи те, що Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» скористалося своїм правом на звернення до суду із заявою про залишення його позову без розгляду у строк передбачений законом, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вказаної заяви.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід скасувати.

Заяву Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити та позов Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 257, 367, 368, 374, 376, 377, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 15 вересня 2021 року скасувати.

Заяву Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 2 грудня 2021 року

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

Н.Ю. Половінкіна