Провадження № 2-о/595/71/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2021 м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Созанської Л.І.,

з участю секретаря судового засідання Ковалівського Б.В.,

представника заявника, адвоката Заводовської М.Л.,

представника заінтересованої особи Хоми І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Тернопільській області, про встановлення факту перебування особи на утриманні,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Тернопільській області, звернулася із заявою про встановлення факту перебування її на утриманні.

Заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була годувальницею сім`ї заявника. Померла мати ОСОБА_2 працювала у КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на посаді фельдшера з медицини невідкладних станів, де надавала допомогу пацієнтам, хворим на COVID-19. В результаті виконання своїх посадових обов`язків була інфікована сама. З 19 березня 2021 року по 05 квітня 2021 року ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні. 05 квітня 2021 року о 23 год 40 хв констатовано біологічну смерть матері заявника. ОСОБА_1 є повнолітньою, проте, незважаючи на це, перебувала на утриманні у своєї матері ОСОБА_2 . Заявник не працює з 01 вересня 2017 року, після розлучення 15 листопада 2012 року сама виховує двох неповнолітніх дітей. Заявник з дітьми та матір`ю проживали за однією адресою та ОСОБА_2 була єдиним годувальником для доньки. Вона оплачувала комунальні платежі, купувала одяг та продукти харчування, забезпечувала медикаментами при необхідності. На даний час заявник позбавлена можливості отримання одноразової грошової допомоги як донька, що перебувала на утриманні в особи, яка померла від професійного захворювання, тому звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту.

Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 16 листопада 2021 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особаУправління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Тернопільській області, про встановлення факту перебування особи на утриманні.

30 листопада 2021 року судом зареєстровано запереченнязаінтересованої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області на заяву про встановлення факту перебування заявника на утриманні ОСОБА_2 , згідно якого, на думку заінтересованої особи, заявник не має права на отримання одноразової виплати у разі смерті ОСОБА_2 та вважає, що в даній справі має місце спір про право, тому заява підлягає розгляду в порядку позовного провадження та просить заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

У судовому засіданні представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Тернопільській області Хома І.О. підтримала клопотання про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник заявника Заводовська М.Л. щодо вирішення клопотання поклалася на думку суду.

Заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що померла ОСОБА_2 працювала фельдшером з медицини невідкладних станів Бучацької підстанції Чортківської станції Е(Ш)МД Комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Тернопільської обласної ради.

Дочкою ОСОБА_2 є заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Бучацьким райвідділом ЗАГСу Тернопільської області 15 серпня 1981 року, свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області 06 серпня 2003 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 у віці 61 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 , видане 06 квітня 2021 року Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Актом розслідування нещасного випадку, гострого професійного захворювання що призвело до смертельного наслідку, що сталося 19 березня 2021 року / дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженим в.о. генерального директора (головного лікаря) комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги на медицини катастроф» ТОР 30 липня 2021 року, за формою Н-1/П, складеним 28 липня 2021 року спеціальною комісією з розслідування професійного захворювання, встановлено, що фельдшер з медицини невідкладних станів Бучацької підстанції Чортківської станції Е(Ш)МД Комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Тернопільської обласної ради ОСОБА_2 допустила особисту необережність під час надання медичної допомоги пацієнтам хворим на COVID-19 та померла внаслідок гострого професійного захворювання - гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом Sars-CoV-2.

01 листопада 2021 року за № 01-04-3078/10 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Тернопільській області надано відповідь по заяві ОСОБА_1 від 26 жовтня 2021 року № 01-03/2014, у якій зазначено, що ОСОБА_1 для надання страхових виплат до управління виконавчої дирекції Фонду в Тернопільській області не зверталася.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини сьомої статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України передбачено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно із частиною першою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» захворювання на інфекційні хвороби медичних та інших працівників, що пов`язані з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (надання медичної допомоги хворим на інфекційні хвороби, роботи з живими збудниками та в осередках інфекційних хвороб, дезінфекційні заходи тощо), належать до професійних захворювань. Зазначені працівники державних і комунальних закладів охорони здоров`я та державних наукових установ підлягають обов`язковому державному страхуванню на випадок захворювання на інфекційну хворобу в порядку та на умовах, установлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 498 (далі - Порядок), у разі смерті медичного працівника, що настала внаслідок його інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, членам сім`ї, батькам, утриманцям померлого медичного працівника проводиться виплата в розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року. Члени сім`ї та батьки померлого медичного працівника визначаються відповідно до СК України.

Страхова виплата, передбачена пунктом 3 вказаного Порядку призначається і виплачується органами Фонду разово, в рівних частинах особам, які мають право на виплату, протягом одного місяця з дня виникнення права на одноразову допомогу.

Відповідно до пункту 7 Порядку для отримання одноразової допомоги особи, які мають право на виплату, звертаються до органу Фонду за зареєстрованим місцем проживання/перебування померлого медичного працівника та подають, зокрема, рішення суду про встановлення факту нещасного випадку, факту перебування на утриманні, утримання із заробітної плати (доходу) аліментів, установлення статусу члена сім`ї (за наявності рішення суду з цих питань).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Згідно із частиною четвертою статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20).

Спори щодо розміру шкоди та права на її відшкодування у вигляді страхових виплат між особами (які підлягають страхуванню від нещасного випадку, членами сім`ї чи утриманцями таких осіб, особами, які добровільно застрахувалися від зазначених випадків) та страховиком розглядаються судами в позовному провадженні за загальними правилами.

Як з`ясовано судом встановлення факту перебування особи на утриманні заявнику необхідно для подальшого вирішення правового спору, зокрема, стягнення коштів - одноразової допомоги та права на її відшкодування.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви судом встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

За таких обставин, суд, встановивши наявність спору про право, вважає, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні в матері, подану в порядку окремого провадження, слід залишити без розгляду, роз`яснивши заявнику, що вона вправі звернутися до суду із позовом у порядку позовного провадження.

Заявником при подачі заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 454 грн, згідно квитанції № ІД 55 від 13 серпня 2021 року та зарахований на рахунок № UA0019751, отримувач коштів ГУК у Терн. обл. / тг м.Терноп./22030101; код отримувача 37977599.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням)).

З урахуванням викладеного, сплачений ОСОБА_1 судовий збір підлягає поверненню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 15, 19, 76-78, 141, 258-268, 273, 260, 261, 293, 294, 315, 352-354 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Тернопільській області, про встановлення факту перебування особи на утриманні.

Зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України в Тернопільській області повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп, сплачений за квитанцією № ІД 55 від 13 серпня 2021 року та зарахований на рахунок № UA0019751, отримувач коштів ГУК у Терн. обл. / тг м.Терноп./22030101; код отримувача 37977599.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України вона має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Бучацький районний суд Тернопільської області.

Повний текст ухвали виготовлено 02 грудня 2021 року.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Тернопільській області, місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 3А, .

Суддя: Л. І. Созанська