Справа № 372/2332/16-ц
Провадження № 6-3/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Бондаренко Є.І.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника стягувача ОСОБА_3 ,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, просив визнати виконавчий лист № 372/2332/16-ц, виданий Обухівським районним судом Київської області 20.02.2017 року щодо примусового виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 27.10.2016 року по справі № 372/2332/16-ц та визнати такою, що не підласе виконанню постанову від 20.06.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди (ВП № 60934419), видану приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем, яку обгартовує тим, що ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 07.07.2020 року було задоволено його заяву про перегляд заочного рішення від 27.10.23016 року, на підставі якого було видано виконавчий лист. Вказане рішення було скасовано, що виключає проведення будь-яких виконавчих дій примусового характеру в цій частині.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві. Просив визнати виконавчий лист таким, що не підласе задоволенню, оскільки рішення на підставі якого було видано виконавчий лист, було скасоване ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 07.07.2020 року, а тому в подальшому будь-які виконавчі дії проводитьсь не можуть.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити та надав аналогічні пояснення.

В судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_3 проти зави заперечила в повному обсязі та просила відмовити в її задоволенні, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях.

Суд, вислухавши заявника, представника заявника, представника стягувача, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27.10.2016 року позов публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено повністю. В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «М.Р.» (місце реєстрації: 83004, м. Донецьк, вул. Артема, 138-А; ідентифікаційний код юридичної особи: 21998899) перед Публічним акціонерним товариством «Український Бізнес Банк» (місцезнаходження: 83001, м. Донецьк, вул. Артема, 125; ідентифікаційний код юридичної особи: 19388768) за Кредитним договором № 21 від 10.08.2011 року у розмірі 69 268 475,84 грн. (шістдесят дев`ять мільйонів двісті шістдесят вісім тисяч чотириста сімдесят п`ять гривень вісімдесят чотири копійки), яка складається з: 61 479 900,00 грн (шістдесят один мільйон чотириста сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот гривень нуль копійок) сума поточної заборгованості за кредитом, 859 034,10 грн. (вісімсот п`ятдесят дев`ять тисяч тридцять чотири гривні десять копійок) сума поточної заборгованості за відсотками, 6 929 541,74 грн. (шість мільйонів дев`ятсот двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сорок одна гривня сімдесят чотири копійки) сума простроченої заборгованості за відсотками, звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до Договору іпотеки від 09.12.2014 року, посвідченого 09.12.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. та зареєстрованого в реєстрі за № 435, а саме: житловий будинок, загальною площею 246,2 кв.м., у тому числі житловою 87,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, та земельна ділянка, загальною площею 0,1082 га з кадастровим № :05:004:0051, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, село Романків, вулиця Святкова, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну продажу вказаного предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 10 157 720,00 грн. (десять мільйонів сто п`ятдесят сім тисяч сімсот двадцять гривень нуль копійок).

Рішення набрало законної сили 14.02.2017 року.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 25.11.2019 року замінено сторону виконавчого провадження стягувача з Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» (, місцезнаходження: 83001, м. Донецьк, вул. Артема, 125) його правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» (, місцезнаходження: 04071, м. Київ,вул. Нижній Вал, буд.7-9), як стягувача у виконавчому провадженні з виконання виданого Обухівським районним судом Київської області виконавчого листа виданого на виконання рішення суду від 27.10.2016 року за позовом публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 07.07.2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено скасовано заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року у цій цивільній справі. Призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження у справі. Призначено по справі підготовче судове засідання.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 27.10.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Гацанія Оунер» та замінено позивача публічне акціонерне товариство «Український бізнес банк» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Геліос».

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 08.12.2020 року Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос» до ОСОБА_1 , третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Гацанія Оунер», про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без розгляду.

За змістом ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, підлягають виконанню на всій території України.

Згідно ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

На виконання рішення суду 20.02.2017 року виданий виконавчий лист № 372/2332/16-ц відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «М.Р.» (місце реєстрації: 83004, м. Донецьк, вул. Артема, 138-А; ідентифікаційний код юридичної особи: 21998899) перед Публічним акціонерним товариством «Український Бізнес Банк» (місцезнаходження: 83001, м. Донецьк, вул. Артема, 125; ідентифікаційний код юридичної особи: 19388768) за Кредитним договором № 21 від 10.08.2011 року у розмірі 69 268 475,84 грн. (шістдесят дев`ять мільйонів двісті шістдесят вісім тисяч чотириста сімдесят п`ять гривень вісімдесят чотири копійки), яка складається з: 61 479 900,00 грн (шістдесят один мільйон чотириста сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот гривень нуль копійок) сума поточної заборгованості за кредитом, 859 034,10 грн. (вісімсот п`ятдесят дев`ять тисяч тридцять чотири гривні десять копійок) сума поточної заборгованості за відсотками, 6 929 541,74 грн. (шість мільйонів дев`ятсот двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сорок одна гривня сімдесят чотири копійки) сума простроченої заборгованості за відсотками, звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до Договору іпотеки від 09.12.2014 року, посвідченого 09.12.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. та зареєстрованого в реєстрі за № 435, а саме: житловий будинок, загальною площею 246,2 кв.м., у тому числі житловою 87,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, та земельна ділянка, загальною площею 0,1082 га з кадастровим № :05:004:0051, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, село Романків, вулиця Святкова, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну продажу вказаного предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 10 157 720,00 грн. (десять мільйонів сто п`ятдесят сім тисяч сімсот двадцять гривень нуль копійок).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. 20.05.2020 року закінчено виконавче провадження № 60934419 у зв`язку з виконанням рішення Обухівського районного суду Київської області від 27.10.2016 року на підставі якого було видано виконавчий лист.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Вирішуючи питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що під іншими причинами, про які йдеться в ч. 2 ст. 432 ЦПК України, слід розуміти не припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню, у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Станом на час надходження до суду заяви про визнання виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню та на час вирішення судом цієї заяви, до суду в матеріалах справи міститься постанова приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження та виконавчий лист з відміткою про його виконання.

Підставою початку та стягнення зі ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 6 926 847,58 гри, стала постанова про стягнення з боржника основної винагороди накладена приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говорим Павлом Володнмировчием від 23.12.2019 року. Постанову про про стягнення з боржника основної винагороди було винесено в рамках виконавчого провадження №60934419 за виконавчим листом Обухівського районного суду Київської області №372/2332/16-ц від 20,02.2017 року на підставі рішення Обухівського районного суту Київської області від 27 жовтня 2016 року у справі №372/2332/16-ц.

Тобто, наразі на виконанні перебуває постанова про стягнення виконавчого збору у справі, у якій ОСОБА_1 не приймав участі та рішення по якій скасовано ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 07 липня 2020 року.

Таким чином наразі рішення суду, відповідно до якого було стягнуто майно ОСОБА_1 та у процесі винесено постанову про стягнення виконавчого збору, скасовано, що означає про неможливість вчинення виконавчих дій щодо стягнення виконавчого збору та продовження обмежувальних заходів відповідно до положень ЗУ «Про виконавче провадження».

Рішення суду, відповідно до якого було стягнуто майно та у процесі винесено постанову про стягнення виконавчого збору, скасовано, що означає про неможливість вчинення виконавчих дій та продовження обмежувальних заходів відповідно до положень ЗУ «Про виконавче провадження», у тому числі і стягнення суми витрат виконавця (винагороди) у провадженні.

Так, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 1 Закону «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; - постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Пунктом 1 частини 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Згідно з частини 1 статті 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Частиною четвертою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

В свою чергу відповідно до норм ч. 7 ст. 27 Закону у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Проте, у даному випадку виконавчий збір (винагорода виконавця) стягується виконавцем, а також виконуються інші юридично значимі дії примусового характеру, що безумовно порушує права та законі інтереси заявника. Сам виконавець підтверджує, що єдиним способом припинення стягнення виконавчого збору у даному випадку є отримання судового рішення про скасування постанови про стягнення виконавчого збору. Лише у такому випадку буде припинено виконавче провадження.

Крім того, заявником до заяви додано постанови приватного виконавця Горворова П.В. про відкриття виконавчого провадження від 28.05.2020 року та копію постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 23.12.2019 року, хоча як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження по виконанню рішення Обухівського районного суду Київської області від 27.10.2016 року було закінчено, про ще свідчить наявна в матеріалах справи копія постанови про закінчення виконавчого провадження від 20.05.2020 року, тому станом на час розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з матеріалів справи вбачається відсутність відкритого виконавчого провадження по виконанню рішення Обухівського районного суду Київської області від 27.10.2016 року, на підставі якого було видано виконавчий лист № 372/2332/16-ц.

Таким чином, суд приходить до висновку що в даному випадку наявні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, вважаю заяву ОСОБА_1 такою, що підлягає задоволенню частково, оскільки відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено її права чи свободи.

Постанова державного виконавця є окремим виконавчим документом, винесеним за приписами Закону України «Про виконавче провадження», і не є виконавчим документом, що виданий на підставі рішення суду, винесеного на підставі ЦПК України, отже за процедурами норм права, на які боржник посилається у зверненні до суду не можуть бути задоволені вимоги про визнання постанови державного виконавця такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, тому враховуючи викладені обставини, вимога заяви про визнання такою, що не підлягає виконанню постанови від 20.06.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди (ВП № 60934419), видану приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, заява слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 431, 432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 372/2332/16-ц, виданий Обухівським районним судом Київської області 20 лютого 2017 року.

В задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Суддя М.В.Кравченко