Справа № 439/2093/21

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2021 року Бродівський районний суд Львівської області в складі:
головуючої - судді Бунди А.О.,
судового засідання Музички Л.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Броди подання державного виконавця Бродівського РВ ДВС ЗМУ МЮ (м.Львів) Абрагамець М.М. про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд, -
Державний виконавець Бродівського РВ ДВС МЮ (м.Львів) Абрагамець М.І. звернулася в суд із поданням за погодженням з начальником цього відділу, у якому просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 до виконання нею боргових зобов`язань, покладених Постановою № ЛВ3992/1403/АВ/ФС від 11.12.2019 про стягнення з ОСОБА_2 штрафу у розмірі 250380.00грн.
У поданні державний виконавець вказує, що на виконанні перебуває виконавче провадження 61144806 з виконання постанови №ЛВ3992/1403/АВ/ФС від 11.12.2019 про стягнення з ОСОБА_2 штрафу у розмірі 250380,00грн. 04.02.2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та направлено боржнику для відома та виконання. Зобов`язання згідно постанови від 11.12.2019 на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. Під час виконання виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити майно належне боржнику на праві власності відсутнє.
Тому, державний виконавець вважає, що у разі виїзду боржника за межі території України виконання боргових зобов`язань перед стягувачем буде неможливим або ускладненим.
В судове засіданні державний виконавець не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, подання підтримала, просить його задовольнити.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України, перевіривши обставини доказами, на які покликається заявник, приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.4 ст.441 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що на виконанні у державного виконавця Бродівського РВ ДВС ЗМУ МЮ (м.Львів) Абрагамець М.М. знаходиться виконавче провадження №61144806 з виконання постанови №ЛВ3992/1403/АВ/ФС від 11.12.2019 про стягнення з ОСОБА_2 штрафу у розмірі 250380,00грн.
З матеріалів справи вбачється, що ОСОБА_2 , внаслідок укладення шлюбу, змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 (а.с.11-12).
04.02.2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно (а.с.5).
Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов`язань.
Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межи України - до виконання зобов`язань за рішенням.
Пунктом 2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є дія неврегульованих зобов`язань.
На стадії виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст.441 ЦПК України за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.
Застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України (за кордон) слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на неї рішенням суду чи рішенням іншого органу (посадової особи).
Відповідно до ч. 1ст.18 Закону України«Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.
Відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.
У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст.441ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду чи рішенням іншого органу (посадової особи), можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду чи рішенням іншого органу (посадової особи), в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду чи рішенням іншого органу (посадової особи) відповідно до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.
Відповідно до положення ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.
Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.
Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.
Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.
На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.
На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».
Відповідно до ст.33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Стаття 6 цього Закону передбачає, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.
Разом з цим, в матеріалах подання відсутні докази того, що боржнику відомо про наявність виконавчого провадження, підтвердження надіслання останній постанови про відкриття виконавчого провадження, виклику до відділу ДВС.
Також, відсутні докази того, що остання документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон.
При зверненні до суду з зазначеним поданням державний виконавець не навів жодних доказів про те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язань та має намір виїхати за кордон, а покликався, як на підставу для обрання такого обмеження боржнику тільки на те, що остання має боргові зобов`язання.
За вище наведених обставин суд дійшов висновку про те, що у задоволенні подання державного виконавця слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись статтями 12, 260, 261, 441 ЦПК України,статтею 33 Конституції України, статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 року, суд,-
В задоволенні подання державного виконавця Бродівського РВ ДВСЗМУ МЮ (м.Львів) Абрагамець М.М. про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя А.О. Бунда