Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 695/1855/21

номер провадження 2/695/1021/21

25 листопада 2021 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Варданян Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свою позовну заяву позивачка пояснює тим, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.09.2016 р. належить будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач не є членом сім`ї власника, являється її знайомою, зареєстрована в будинку позивачки, але не проживає в ньому з травня 2020 року. Точне місце перебування відповідача позивачу невідоме. Будь-яких домовленостей про користування житлом між позивачем та відповідачем не було укладено. Позивачка вважає, що її права як власника щодо вільного володіння і розпорядження житловим будинком порушені, вона позбавлена можливості оформлення соціальної допомоги з боку держави (субсидії). Відповідач не проживає в будинку більше року, не несе витрат на його утримання, не являється членом сім`ї власника. На підставі ст.317,319 та 386 ЦК України позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивачка в судове засідання не з`явилася та скерувала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так як відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явилася без поважних причин, не подала відзив, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.09.2016 р. ОСОБА_1 , позивачка по справі, успадкувала після ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_1 , що стверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №68359954 від 19.09.2016.

Відповідно до копії домової книги в будинку АДРЕСА_1 зареєстрована з 27.06.2006 р. позивач ОСОБА_1 та з 13.03.2020 р. відповідач ОСОБА_2 .

З довідки голови квартального комітету №26 м. Золотоноша від 04.06.2021 р. судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але фактично там не проживає з травня 2020 р.

Відповідно до актів обстеження житла від 15.07.2020 року та від 21.05.2021 року, ОСОБА_2 зареєстрована, але не проживає в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , з травня 2020 року. Речей, які б свідчили про її проживання не виявлено.

З письмових пояснень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які являються сусідами позивачки, встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована в будинку позивачки за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає там з травня 2020 року.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вбачається, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення, про позбавлення права користування житловим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення особи померлою.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа № 21-1438а15), постанові Верховного суду України у справі № 825/1335/13 від 01.03.2016 року, та Верховного Суду від 21.03.2018 року ( справа №820/6316/15)

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином судом встановлено, що позивач являється власником будинковолодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідачка також зареєстрована за вказаною адресою. Наявність факту реєстрації відповідача за вищевказаною адресою, за відсутності юридичного права та підстав продовжувати користуватися таким приміщенням, фактично перешкоджає позивачці реалізації своїх правомочностей власника. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню підлягає з відповідача на користь позивача відшкодування по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. ст. ст.141, 263, 265, 280, 284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення - задовольнити повністю.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні власністю, шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.Ю. Степченко