Провадження № 2/756/818/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарях Самсон А.М., Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що з 27.12.2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , який розірваний рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28.03.2018 року. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_3 , який проживає разом з нею.

Оскільки дійти спільної згоди щодо місця проживання дитини, його місця реєстрації за адресою фактичного мешкання вони не можуть, ОСОБА_1 , уточнивши позовні вимоги, просить суд визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

У поданому відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на його безпідставність, оскільки обставини, викладені у позові, не відповідають дійсності.

У відповіді на відзив на позовну заяву ОСОБА_1 просила задовольнити позов у повному позові, посилаючись на те, що обставини, наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву, не підтверджені належними доказами.

У поданих письмових запереченнях ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У червні 2020 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 у якому просить суд визначити постійне місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком за його постійним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування зустрічного позову, ОСОБА_2 посилається на те, що ОСОБА_1 одноособово було прийнято рішення розлучитись, не зважаючи на те, що він намагався зберегти сім`ю. Вона забрала сина та залишила місце спільного проживання та наразі створює йому перешкоди та обмежує у спілкуванні з сином.

У поданому відзиві на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 зазначає, що забезпечує належні умови для виховання та розвитку їх сина ОСОБА_4 , участь батька дитини визначена розпорядженням Дарницької у м. Києві держадміністрації № 60 від 07.02.2019 року, умови якого вона сумлінно виконує, проте під час зустрічей з дитиною ОСОБА_1 дозволяв собі образливі та принизливі вислови на її адресу, адресу її рідних, висловлювався нецензурною лексикою, що негативно позначається на дитині, на його відношенні до батька, в подальшому почав ігнорувати зустрічі з сином, тому просить суд відмовити ОСОБА_2 у задоволенні зустрічного позову.

У відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні первісного позову, зустрічний позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що наведені ОСОБА_1 обставини є викривленими та неправдивими та нічим не підтверджені.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 первісний позов підтримав, просив задовольнити, а в зустрічному позові відмовити, посилаючись на викладені у заявах по суті справи обставини.

ОСОБА_2 у судовому засіданні просив суд зустрічний позов задовольнити, а у задоволенні первісного позову відмовити з підстав, викладених у процесуальних заявах по суті справи.

Представник Служби у справах дітей Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки представника суд не повідомив, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову та відмову в зустрічному позові, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України).

Судом установлено, що 27.12.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, що розірваний рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28.03.2018 року. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_3 .

Як вбачається зі змісту скріншотів переписки сторін у месенджерах у період розлучення між ними мали місце напружені та неприязні стосунки (т. 2 а.с. 47-54).

Відповідно змісту до довідки ЖБК «Ромашка-3» від 18.09.2019 року за № 57 ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживають але не зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 з січня 2018 року (а.с. 33).

Згідно характеристики ЖБК «Ромашка-3» від 18.09.2019 року за № 56, ОСОБА_1 характеризується позитивно, з сусідами ввічлива, шкідливих звичок не має; дитина доглянута, розвинута на свій вік; мати виховує дитину самостійно без участі батька (т. 1 а.с. 31).

Як вбачається зі змісту соціальної картки № 913 Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Дарницького району м. Києва щодо висновку про оцінку потреб сім`ї станом на 03.10.2019 року, ОСОБА_1 та малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають у квартирі АДРЕСА_3 , батьки дитини розлучені, існують конфлікти між колишнім подружжям, дитина боїться батька зі слів матері та відвідує психолога (т. 1 а.с. 30-31).

Відповідно до змісту акту обстеження спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації умов проживання дитини в сім`ї від 27.09.2019 року у квартирі АДРЕСА_4 для виховання та розвитку малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , створено всі умови, базові потреби дитини задовольняються в повному обсязі, у матері ОСОБА_1 достатньо засобів та можливості для забезпечення, утримання, виховання та розвитку дитини (т. 1 а.с. 22-23).

За змістом акту комісії Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації щодо проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що на час відвідування комісії 27.09.2019 року, дитина була активна, гралася, посміхалася, спілкувалася, візуально не мала ознак вживання будь-яких речовин, мала здоровий та охайний вигляд, не мала ознак фізичного насилля, у помешканні створені умови для проживання дитини, санітарно-гігієнічний стан задовільний (т. 1 а.с. 24-26).

Відповідно до акту обстеження умов проживання комісією Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 17.06.2020 року у квартирі АДРЕСА_3 проживають ОСОБА_1 , її син ОСОБА_6 , дідусь та бабуся ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , стосунки яких дружні, люблячі, взаєморозуміючі; дитина проживає з матір`ю, для якої створені належні умови для проживання, розвитку, навчання та виховання (т. 1 а.с. 109).

Згідно довідки ТОВ «Мєгатур» про доходи від 16.09.2019 року ОСОБА_1 працює у цьому товаристві на посаді помічника генерального директора, загальна сума доходу за період з березня 2019 року по серпень 2019 року склала 20 803 грн. 00 коп. (т. 1 а.с. 32).

Відповідно до характеристики ТОВ «Мєгатур» та характеристики Інституту СЗР України за період з 01.12.2009 року по 21.11.2018 року на ОСОБА_1 за місцями роботи вона характеризується позитивно (т. 1 а.с. 35, 36).

Відповідно до характеристики лікаря-педіатра Сімейного-медичного центру «Добродій», ОСОБА_3 , 2016 року народження, є пацієнтом лікаря-педіатра ОСОБА_9 з 2016 року, завжди відвідує лікарню в супроводі матері ОСОБА_1 , дитина спокійна, врівноважена, добре вихована, дисциплінована, ввічлива, життєрадісна; хлопчик виховується матір`ю; батько дитини ОСОБА_2 станом здоров`я дитини не цікавиться, лікарню жодного разу не відвідував, контактів із персоналом лікарні не підтримує; всі фінансові витрати по охороні здоров`я дитини мати несе самостійно, батько послуг лікарні жодного разу не оплачував (т. 1 а.с. 37).

Відповідно до довідки Іноземного підприємствв «І-АР-СІ» про доходи від 03.06.2020 року ОСОБА_2 працює в на посаді офіс-адміністратора, загальна сума доходу за період з січня 2018 року по травень 2020 року склала 814 630 грн. 48 коп. (т. 1 а.с. 127).

З характеристики Іноземного підприємства «І-АР-СІ» від 03.06.2020 року ОСОБА_2 за місцем роботи характеризується позитивно (т. 1 а.с. 191).

ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_5 , що придбана ним за договором купівлі-продажу від 17.06.2016 року (т. 1 а.с. 192-193).

Постановою Київського апеляційного суду від 03.02.2021 року рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07.07.2020 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Дарницький РВ ГУ ДМС у м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та позбавлення права користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_5 - відмовлено (т. 2 а.с. 84-87).

За інформацією з Служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 01.10.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 звертався до служби у справах дітей для проведення умов його проживання (т. 1 а.с. 16).

Як вбачається із копій платіжних доручень за період з лютого 2018 року по квітень 2018 року ОСОБА_2 перераховано ОСОБА_10 на утримання ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 10 000 грн. (т. 1 а.с. 123-126).

Зі змісту листа служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 05.11.2018 року щодо розгляду звернення ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання дитини вбачається, що під час бесіди з ОСОБА_11 останній повідомив про те, що спору з ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 не має та він не заперечує щодо проживання дитини з матір`ю (т. 1 а.с. 12).

Розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 07.02.2019 року за № 60 визначено участь батька ОСОБА_2 у вихованні його дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із встановленням графіком його спілкування та зобов`язано батька дитини ОСОБА_2 дотримуватися режиму виховання, розвитку дитини, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно матері дитини ОСОБА_1 , зобов`язано матір дитини ОСОБА_1 не перешкоджати батькові брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 17).

06.08.2019 року та 12.11.2019 року ОСОБА_2 звертався до Служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації із заявами про вжиття заходів щодо примусу ОСОБА_1 у виконанні розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 60 від 07.02.2019 року (т. 1 а.с. 128).

02.03.2020 року ОСОБА_2 звертався до Служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації із заявою про зміну умов розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 60 від 07.02.2019 року (т. 1 а.с. 135).

Зі змісту заяв ОСОБА_2 у Службу у справах дітей від 17.05.2020 року та 24.05.2020 року, зустрічі з дитиною були зірвані матір`ю дитини у супроводі її батьків (т. 1 а.с. 137).

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 16.10.2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - відмовлено (т. 1 а.с. 149).

За висновком дослідження психолога МГЦ «Розрада» психоемоційного стану дитини ОСОБА_4 , 2016 року народження, складеного за замовлення адвоката Морозової Т.В., батькам важливо знайти спільну мову щодо своєї дитини; наміри, які вони демонструють - це одне, а результат це зовсім інше; рекомендовано забути свої власні образи і подумати про свою дитину, про те, яким вони бачать свого сина; важливо всім - і батькам, і бабусям з дідусями знайти спільну мову і допомогти дитині стати таким, яким вони хочуть його бачити - розвиненою, освіченою, співчутливою людиною; для цього варто всім попрацювати з психологами і створити спільну стратегію виховання хлопчика (т. 1 а.с. 19-21).

За змістом висновку психолога Київського державного педагогічного інституту Копишинської Л.О., за результатами психологічного обстеження на звернення ОСОБА_2 від 12.07.2018 року, ОСОБА_2 у поведінці та спілкуванні виявляє риси дорослої соціально зрілої людини: у спілкуванні з дитиною орієнтований на партнерську позицію при скеровуючій (але не домінуючій) ролі дорослого; мотиваційні тенденції, виявлені у ОСОБА_2 , утворюють засади умовної батьківської любові (любові тата), яка змушує дитину виявляти різні варіанти активності, щоб відповідати очікуванням батька, і, при цьому, опановувати новими знаннями, навичками, тобто успішно розвиватися у психічному та соціальному плані; аналіз результатів проведеного психологічного дослідження дозволяє стверджувати, що у ОСОБА_2 відсутні особистісні та психічні властивості, які б могли б перешкоджати його спілкуванню із дитиною ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.с. 142-146).

Згідно консультаційного висновку спеціаліста НДСЛ «Охмадит» № 688 від 02.06.2020 року ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рекомендовано обмеження психотравмуючих стресів та уникнення психотравмуючих ситуацій (т. 1 а.с. 159).

Згідно консультативних висновків лікарів НДСЛ «Охмадит» від 22.09.2020 року та 20.10.2020 року відносно ОСОБА_4 , 2016 року народження, рекомендовано психологічний супровід сім`ї, зменшення стресових ситуацій, сімейне консультування (т. 1 а.с. 213, 214).

Як вбачається із змісту висновку судово-психіатричного експерта № 175 ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю» від 29.09.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявляє виражене позитивне значиме ставлення до матері ОСОБА_1 , надійний тип прив`язаності та прихильність, міцний емоційний зв`язок з нею; дитина виявляє стійке бажання до спільного проживання з матір`ю, категорично відкидає варіанти спільного проживання з батьком; зважаючи на сімейну ситуацію, що склалася та наявність у дитини негативізму та тривожно-уникаючого типу прив`язаності до батька варіант окремого проживання ОСОБА_4 від матері матиме виражено негативний вплив на психоемоційний стан та благополуччя дитини (т. 1 а.с. 215-219).

Відповідно до витягу із протоколу № 16 засідання комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 10.09.2020 року, комісією прийнято рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні заяви про перегляд розпорядження від 07.02.2020 року № 60 про визначення участі батька у вихованні дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та направити до Міського центру дитини Служби у справах дітей та сім`ї Київської міської держаної адміністрації клопотання служби у справах дітей та сім`ї Дарницького району м. Києва щодо проведення відповідної роботи дитячим психологом з дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його сім`ю та отримання висновку за результатами роботи (т. 1 а.с. 222).

Висновком Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 06.07.2020 року за № 101-5262/02, з урахуванням рекомендації комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 25.06.2020 року № 9) рекомендовано за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 107-108).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07.12.2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 02.02.2016 року у справі «N.TS. та інші проти Грузії» зазначено, що обов`язок національних органів влади вживати заходів для полегшення возз`єднання, проте не є абсолютним. Возз`єднання одного з батьків з дитиною, яка деякий час прожила з іншими особами, може бути неможливо реалізувати негайно і може знадобитися проведення підготовчих заходів для цього. Характер та обсяг такої підготовки залежатимуть від обставин кожного випадку, але розуміння та співпраця всіх зацікавлених сторін завжди буде важливим компонентом. Хоча національні органи влади повинні зробити все можливе для сприяння такому співробітництву, будь-яке зобов`язання щодо застосування примусу в цій сфері має бути обмеженим, оскільки інтереси, а також права і свободи всіх зацікавлених осіб повинні бути враховані, а особливо найкращі інтереси дитини та її права. Якщо контакти з батьками можуть загрожувати цим інтересам або втручатися в ці права, національні органи влади повинні дотримуватись справедливого балансу між ними (див. посилання Hokkanen, § 58). Найкращі інтереси дитини повинні бути першочерговими і, залежно від їхньої природи та серйозності, можуть перевищувати права їхніх батьків.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення ч. 1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку».

Тобто, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Враховуючи, що у судому засіданні на пдставі досліджених доказів установлено, що між колишнім подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 має місце спір з приводу постійного місця проживання їх малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; фактично дитина після припинення сторонами шлюбних відносин проживає з матір`ю ОСОБА_1 ; дитина відвідує дошкільний освітній заклад де у дитини сформувалось певне коло спілкування з однолітками, що свідчить про формування у дитини усталених соціальних зв`язків; дитина знаходиться на обліку в закладі охорони здоров`я; ОСОБА_1 забезпечила належні умови для гармонійного розвитку дитини, його проживання, а також опікується його вихованням; висновок служби у справах дітей, яким рекомендовано визначити місце проживання дитини з матір`ю є обґрунтованим та ґрунтується на обставинах, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, суд дійшов висновку про те, що проживання малолітнього ОСОБА_4 разом з матір`ю ОСОБА_1 найкраще відповідає інтересам дитини, й вважає недоцільним за встановлених обставин застосовувати судовий примус для розлучення малолітньої дитини з матір`ю.

Інші доводи сторін не спростовують встановлених у справі фактичних обставин та зроблених на підставі них висновків.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року).

Таким чином, за встановлених обставин первісний позов ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з нею підлягає задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_2 залишається судом без задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 158, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини- задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матерю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

У зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 768 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя