Справа № 263/9534/21
Провадження № 2/263/2247/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 грудня 2021 року м. Маріуполь Донецької області

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Федоренко Т.І., при секретарі Соколовій О.Б., розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми у розмірі 1500 гривень, на 3000 гривень щомісячно.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 червня 2018 року з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 13.02.2018 та до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача, розмір витрат на утримання дитини значно зріс, призначених судом аліментів не вистачає на забезпечення гармонійного розвитку дитини. За станом здоров`я позивач не має можливості забезпечити дитину самостійно. З урахуванням наведеного просить збільшити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі до 3000 гривень щомісячно.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 жовтня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням про розгляд справи за її відсутністю, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі.

Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалися сторони.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом серії НОМЕР_1 від 20 липня 2010 року ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено актовий запис №561. Батьками вказані: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 червня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано.

Згідно з рішенням Ілілчівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 червня 2018 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 13 лютого 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 859/427 ОСОБА_1 має тяжке захворювання.

Стаття 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно зі ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

При визначенні нового розміру аліментів суд погоджується з фактичним твердженням відповідача про обов`язок обох батьків утримувати дитину, оскільки законом встановлені рівні обов`язки батьків перед дитиною на її утримання. Також суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я позивача, вік дитини, яка потребує додаткового розвитку. Дитина мешкає з матір`ю, що зумовлює її додаткові постійні витрати на її утримання. Таким чином суд приходе до висновку, про можливу зміну розміру аліментів, та вважає за необхідне змінити розмір стягуваних аліментів з 1500 гривень щомісячно на 3000 гривень. При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та малолітньої дитини, тому суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідачем доводи позивача не спростовано та заперечень щодо розміру аліментів суду не надано.

Оскільки позивач при поданні позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 гривень.

Керуючись ст.ст.180, 182, 192 СК України, ст.ст.13, 81, 141, 247 ч.2, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 червня 2018 року, та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, щомісячно, з подальшою індексацією аліментів відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Припинити стягнення за рішенням по справі №263/1670/18 від 20 червня 2018 року, ухваленого Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області, з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 908 гривень в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.І.Федоренко