Ухвала

05 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 707/2243/19

провадження № 61-17822ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 червня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про стягнення не нарахованої оплати за працю понад установлені норми та суміщення посад,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача на його користь не нараховану оплату за відпрацьований понаднормовий час у розмірі 43 234 грн 31 коп., заробітну плату за час роботи за суміщенням посад у розмірі 634 156 грн; зобов`язати відповідача нарахувати за період з серпня 2010 року по березень 2019 року (включно) та сплатити на відповідний рахунок органу доходів і зборів за місцем обліку суму Єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - ЄСВ) у розмірі 22 %, нараховану на суму стягнуту судом у цій справі.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 22 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, мотивовано тим, що позивачем не доведено факт його роботи в надурочний час, вихідні, святкові та неробочі дні, також факт його роботи за суміщенням на посаді інкасатора-водія автотранспортних засобів. Крім того, суди зазначили, що право на стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивачу не належить та він не має права звертатися до суду в інтересах податкового органу.

27 листопада 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, що надійшла 01 грудня 2020 року, в якій заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким його позов задовольнити.

Касаційна скарга ОСОБА_1 містить посилання щодо звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Оскільки, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» заявник звільнений від сплати судового збору, тому підстав для вирішення питання про додаткове його звільнення від сплати судового збору Верховний Суд не вбачає.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 754/15156/15, що не відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про стягнення не нарахованої оплати за працю понад установлені норми та суміщення посад за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 червня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року.

Витребувати з Черкаського районного суду Черкаської області вищезазначену цивільну справу № 707/2243/19.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані

до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара