Провадження № 2/234/1116/21
28 січня 2021 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області
в складі: головуючого-судді Бакуменко А.В.
з участю секретаря Кісточка І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування служба виконкому Краматорської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Обставини справи
ОСОБА_3 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Свої вимоги обґрунтував тим, що він перебував щ відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилась дитина - син ОСОБА_5 .
Відповідачка з лютого 2016 року з ним та сином не мешкає, з дитиною не спілкується, вихованням дитини не займається, дитину не відвідує.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідачка в судове засідання з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції та оголошення на сайті.
Представник третьої особи до суду не з`явився, надав заяву про розгляд за їх відсутності та просив вимоги задовольнити.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
Рішенням Краматорського міського суду від 30 жовтня 2017 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано.

Згідно до довідки про склад сім`ї в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_3 та його син ОСОБА_5 .

Відповідно до Довідки ЗОШ № 3 , за період навчання дитини ОСОБА_5 , з 01.вересня 2018 року по теперішній час мати дитини жодного разу до школи не приходила, вихованням дитини не займається.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Проте, жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідачка не виконує.

Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 150 СК України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У силу положень Закону і роз`яснень, даних у п.15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з п.17 зазначеної постанови, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Згідно до висновку органу опіки та піклування Краматорської міської Ради про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав від 25.01.2021 року. Орган опіки, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проаналізувавши надані сторонами в силу ст. 81 ЦПК України докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки, завідомо, навмисно ухиляється від їх виконання у відношенні своєї неповнолітньої дитини. Тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги.

Відповідно до частин 2,3 статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв`язку з чим суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У силу положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.09.2020 року до досягнення повноліття ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до положень ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, згідно вимогам ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

Позивач не вимагає компансації витрат понесених ним при сплаті судового збору за подання вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав в розмірі 840, 80 грн.

Однак, згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн. за задоволення вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 76, 263-265 ЦПК України, ст. 19, 141, 150, 157, 164,165,Сімейного кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування служба виконкому Краматорської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянку України батьківських прав щодо її неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрованої АДРЕСА_2 , фактично мешкає АДРЕСА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешкає АДРЕСА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки усіх видів доходу, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з 22.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрованої АДРЕСА_2 , фактично мешкає АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 840, 80 грн (вісімсот сорок гривень 40 коп.) на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького Апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.

Суддя Краматорського міського суду А. В. Бакуменко