ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9358/21 Справа № 176/753/21 Суддя у 1-й інстанції - Крамар О. М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Державного підприємства «Східний гірничо збагачувальний комбінат» на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Східний гірничо збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 21 квітня 2005 року він працював на шахті «Інгульська» Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - відповідач) на посаді підземного гірничого робочого з повним робочим днем на підземних роботах по 4 розряду.

Починаючи з 17 серпня 2005 року його було переведено на тому ж підприємстві на посаду підземним гірником з ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем на підземних роботах по п`ятому розряду.

З 10 лютого 2006 року переведено на тому ж підприємстві на посаду підземним гірником з ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем на підземних роботах по сьомому розряду.

26 листопада 2020 року його звільнено з роботи на підставі п. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи.

П.7 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 05 березня 2021 року, затвердженого начальником управління Держпраці у Кіровоградській області, у нього встановлено наявність професійних захворювань:

- вібраційна хвороба другої стадії від дії локальної вібрації з синдромом вегетативно-сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок, двобічним плечолопатковим пері артрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з пері артрозом ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей та трофічними розладами на кистях;

- радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і мязово-тонічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді остеоартрозу у поєднанні з пері артрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня);

- хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), група А. Легенева недостатність першого ступеня;

- нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху).

П. 15 даного акту передбачає, що раніше у нього не було хронічних та супутніх захворювань.

П. 17 вказаного акту встановлює, що професійне захворювання виникло за таких обставин: тривалий стаж роботи (15 років) в шкідливих та небезпечних умовах праці на Інгульській шахті ДП «Схід ГЗК», недосконалість роботи технологічного обладнання. Механізмів інструментів: перфоратор YT-25, що призводить до перевищення ГДК локальної вібрації, фізичного навантаження, шуму та пилу при виконанні функціональних обов`язків в умовах несприятливогоо мікроклімату. Незабезпечення з боку ДЗ «СМСЧ № 19 МОЗ України» та Комунального некомерційного підприємства «Поліклінічне об`єднання» Міської ради м. Кропивницького своєчасного виявлення ранніх ознак гострих і хронічних профзахворювань та ненадання роботодавцю відповідних рекомендацій щодо подальшої роботи в шкідливих та небезпечних умовах праці на Інгульській шахті ДП «Схід ГЗК».

Згідно п. 18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: рівень вібрації: локальна до 114 дБ при нормі 112 дБ. Рівень фізичного перевантаження, а саме: час перебування в незручній позі складає 41,4% при нормі до 25%, кількість вимушених (більше 30°) нахилів корпусу за зміну становить до 188 при нормі 51-100 відносяться до III класу 1 ступеню важкості трудового процесу. За показниками напруженості трудового процесу (особистий ризик) та нерегулярна змінність роботи з роботою у нічну зміну III клас 2 ступінь напруженості трудового процесу. Запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу), у тому числі вміст кремнію діоксину кристалічний (SI02) від 10 до 70%. III клас небезпеки до 2,3 мг/м3 при нормі 2,0 мг/м. Рівень виробничого шуму до 88 дБА при нормі 80 дБА. Мікроклімат: температура повітря робочої зони +10,0° С при нормі +17+26°С. Відносна вологість 92% при нормі не більше 75%.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 17 березня 2021 року серії 12ААА №085427 визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60% у зв`язку з професійним захворювання, зазначено про потребу амбулаторного та стаціонарного лікування, санлікування 1 раз на 3 роки.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 17 березня 2021 року серії 12ААБ № 574159 йому протипоказана робота в умовах вібрації, пилу, шуму.

У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обгрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою і працездатності в відносно молодому віці, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування.

Вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього хронічного професійного захворювання.

Відповідач мав створити йому і іншим працівникам належні безпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого пошкодження здоров`я чи настання смерті були б неможливими.

Зважаючи на всю глибину моральних страждань, які він зазнав внаслідок отриманих професійних захворювань та втрати працездатності, моральна шкода оцінюється ним у розмірі 600 000,00 грн., яку він просить стягнути з відповідача.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Східний гірничо збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з отриманим професійним захворюванням грошові кошти у розмірі 216 000 грн, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ДП «Східний гірничо збагачувальний комбінат» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 , виданої на ім`я позивача ОСОБА_1 , останній дійсно працював: в період з 21.04.2005 року по 26.11.2020 року - на посаді підземного гірника з ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем на підземних роботах по 7 розряду ш. «Інгульська» «Інгульський» рудник «СхідГЗК./а.с.7-9/

Актом розслідування причин виникнення професійного захворювання від 05 березня 2021 року було встановлено, що професійне захворювання виникло за таких обставин: тривалий стаж роботи (15 років) в шкідливих та небезпечних умовах праці на Інгульській шахті ДП «Схід ГЗК», недосконалість роботи технологічного обладнання, механізмів інструментів: перфоратор YT-25, що призводить до перевищення ГДК локальної вібрації, фізичного навантаження, шуму та пилу при виконанні функціональних обов`язків в умовах несприятливого мікроклімату.

Незабезпечення з боку ДЗ «СМСЧ №19 МОЗ України» та Комунального некомерційного підприємства «Поліклінічне обєднання» Міської ради м. Кропивницького» своєчасного виявлення ранніх ознак гострих і хронічних профзахворювань та ненадання роботодавцю відповідних рекомендацій щодо подальшої роботи в шкідливих та небезпечних умовах праці на Інгульській шахті ДП «Схід ГЗК»./а.с.10-11/

Відповідно до п.18 акту Форми П-4, причинами виникнення професійного захворювання позивача є:

- рівень вібрації: локальна до 114 дБ при нормі 112дБ;

- рівень фізичного перевантаження, а саме: час перебування в незручній робочій позі складає до 41,4% при нормі до 25%, кількість вимушених (більше 30) нахилів корпусу за зміну становить до 188 при нормі 51-100 відносяться до ІІІ класу 1 ступеню важкості трудового процесу.

- За показниками напруженості трудового процесу (особистий ризик) та нерегулярна змінність роботи з роботою у нічну зміну ІІІ клас 2 ступінь напруженості трудового процесу.

- Запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу), у тому числі вміст кремнію діоксиду кристалічний (SiO2) від 10 до 70%

- ІІІ клас небезпеки до 2,3 мг/м3;

- Рівень виробничого шуму до 88 дБА при нормі 80 дБА;

- Мікроклімат: температура повітря робочої зони +10,0 С при нормі +17 +26С; відносна вологість 92% при нормі не більше 75%. /а.с.11/

Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААБ №085427 від 17.03.2021 року ОСОБА_1 було визначено ступінь втрати професійної працездатності 60% з 12.03.2021 року. /а.с.12/

Згідно довідки до акту огляду медико соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №574159 ОСОБА_1 було встановлено третю групу інвалідності з 12.03.2021 року через професійне захворювання./а.с.13/

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №592/132 ОСОБА_1 слідує, що в період з 11.02.2021 року по 19.02.2021 року знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом: вібраційна хвороба другої стадії від дій вібрації з синдромом вегетативно сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок, двобічним плечолопатковим пері артрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з пері артрозом ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей та трофічними розладами на кистях. Радикулопатія попереко крижова L4, L5, S1 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і мязово тонічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді остеоартрозу у поєднанні з пері артрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня). Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), група А. Легенева недостатність першого ступеня. Нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху). Захворювання професійні 18.02.2021 року./а.с.14-15/

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ушкодження здоров`я ОСОБА_1 і отримання ним професійного захворювання та інвалідності відбулося при виконанні ним трудових обов`язків у шкідливих умовах, що у свою чергу призвело як до фізичних, так і до моральних страждань. Втрата працездатності призвела до обмеження його можливості вести активний спосіб життя, вільно спілкуватися, внаслідок чого останній змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, тому суд вважав необхідним визначити моральну шкоду у розмірі

216 000 грн.

Однак, колегія суддів не може погодитись з визначеним розміром стягнутої моральної шкоди.

Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Встановлено, що ОСОБА_1 дійсно працював: в період з 21.04.2005 року по 26.11.2020 року - на посаді підземного гірника з ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем на підземних роботах по 7 розряду ш. «Інгульська» «Інгульський» рудник «СхідГЗК (а.с.7-9).

Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААБ №085427 від 17.03.2021 року ОСОБА_1 було визначено ступінь втрати професійної працездатності 60% з 12.03.2021 року (а.с.12).

Згідно довідки до акту огляду медико соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №574159 ОСОБА_1 було встановлено третю групу інвалідності з 12.03.2021 року через професійне захворювання (а.с.13).

Виходячи з медичних висновків, акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, суд прийшов до висновку про те, що у зв`язку з шкідливими та небезпечними умовами праці, недосконалість роботи технологічного обладнання, фізичного навантаження, шуму та пилу при виконанні функціональних обов`язків в умовах несприятливого мікроклімату на шахті, позивач отримав професійні захворювання.

Внаслідок втрати професійної працездатності, у позивача наявна моральна шкода, оскільки він відчуває фізичний біль та душевні страждання, погіршилися його здібності, переживання викликані наслідками професійного захворювання, він втратив професійну працездатність, позбавлений можливості реалізації своїх здібностей, постійно відчуває наслідки професійного захворювання, що свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди.

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачу заподіяно моральну шкоду і він має право на її відшкодування.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що розмір стягнутої судом моральної шкоди з відповідача є необґрунтований та завищений та такий, що визначений без повного урахування роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, виникнення професійного захворювання, тривалості праці в умовах шкідливих факторів на підприємстві відповідача, вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і зменшити її з 216 000 грн до 60 000 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України.

На підставі ст.141 ЦПК України, апелянту слід компенсувати за рахунок держави судовий збір у розмірі 900 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Східний гірничо збагачувальний комбінат»- задовольнити частково.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2021 року змінити в частині розміру суми відшкодування моральної шкоди, стягнутої з Державного підприємства «Східний гірничо збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 , зменшивши її з 216 000 грн до 60 000 грн.

Державному підприємству «Східний гірничо збагачувальний комбінат» компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 900 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: