КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6701/21
Провадження № 2-о/552/215/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2021 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Шаповал Т.В.,

при секретарі - Дубовик І.О.,

за участі:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 26.11.2021 року звернулась в Київський районний суд м. Полтави з заявою про видачу обмежувального припису.

У своїй заяві посилалась на те, що вона звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_3 .. Зазначила, що до 15.11.2021 року вона проживала спільно з ОСОБА_3 , однак після одного з конфліктів, він почав проживати за іншою адресою. Зазначила, що постійні конфлікти, сварки, приниження і образи не тільки її, а і їх дітей привели до порушення психологічного стану їхньої неповнолітньої доньки. Крім того, зазначила, що відносно ОСОБА_3 застосовувався терміновий заборонний припис, а тому вона вважає себе особою, яка зазнала домашнього насильства.

Просила суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: 1) заборонити телефонувати ОСОБА_1 та неповнолітній донці ОСОБА_4 , контактувати з нею та донькою через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; 2) заборонити перебувати на території двору будинку АДРЕСА_1 та вчиняти там будь - які дії на території даного домоволодіння у якому проживає ОСОБА_1 разом з донькою.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29.11.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 30.11.2021 р.

У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали та просили задовольнити.

У судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_3 вимоги заяви визнав частково. Не заперечував, щоб суд встановив обмеження, а саме заборонив контактувати йому з ОСОБА_1 протягом одного місяця. В іншій частині вимог заяви заперечував.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15.11.2021 року відносно ОСОБА_3 було винесений терміновий заборонний припис строком на 1 добу, відповідно до якого встановлено, що 15.11.2021 року близько 19 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив психологічне насильство стосовно ОСОБА_1 ..

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьків (мати, батько) і дитину (дітей).

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до п. п. 3, 7, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству",обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису.

«Оцінка ризиків» та «наявність ризиків» - є основними обставинами, які повинні бути встановленні судом для ухвалення законного та обґрунтованого рішення в справах про видачу обмежувального припису.

Статтею 24 Закону України визначено спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству, до яких відноситься 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні 15.11.2021 року відносно ОСОБА_3 був винесений терміновий заборонний припис Серії АА №251824 строком на 1 добу, відповідно до якого встановлено, що 15.11.2021 року близько 19 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив психологічне насильство стосовно ОСОБА_1 ..

Під час розгляду заяви про видачу обмежувального припису, суд оцінює вірогідність вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства та вирішує справу відповідно до обставин, які встановлені безпосередньо цим судом.

Судом встановлено та не заперечувалось ОСОБА_3 , що після події, яка відбулася 15.11.2021 року, він 25.11.2021 року приходив за адресою АДРЕСА_1 забрати свої особисті речі. Однак, заявницею було викликано службу охорони та наряд поліції, хоча конфлікту не провокував.

При цьому, до суду не надано жодного підтвердження того, що 25.11.2021 року ОСОБА_3 вчиняв домашнє насильство та яке саме та підтвердження, що даний факт зафіксовано.

Суд бере до уваги те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на даний час проживають окремо.

Аналізуючи надані суду докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження факти заподіяння системного психологічного насильства щодо заявника.

До суду не надано жодного підтвердження того, що ОСОБА_3 вчиняв домашнє насильство до чи вже після події, яка відбулася 15.11.2021 року.

Тому, суд не бере до уваги твердження заявниці про те, що ОСОБА_3 не припинив вчинення домашнього насильства стосовно неї.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала дитина має всі права постраждалої особи, реалізація яких забезпечується з урахуванням найкращих інтересів дитини, її віку, статі, стану здоров`я, інтелектуального та фізичного розвитку.

В судовому засіданні заявником зазначалось те, що їх спільна дитина з ОСОБА_3 постійно підлягає психологічному тиску, що вимусило звернутися за кваліфікованою допомогою психолога та психіатра. Причиною такого стану дитини заявник вважає постійні сварки в сім`ї та поведінка заінтересованої особи.

При цьому, в судовому засіданні жодного підтвердження того, що дитина зазнала домашнього насильства чи була свідком таких подій та підтвердження, що вона відвідує психолога чи перебуває на обліку у психіатра не надано.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку, що доводи заявниці про існування загрози вчинення домашнього насильства щодо неї та неповнолітньої дитини чи продовження такого насильства в майбутньому, не знайшли своє підтвердження, а тому суд не вбачає ризиків настання фізичного, психологічного, економічного чи іншого виду насильства в майбутньому стосовно заявника та її доньки.

На підставі ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст.350-8 ЦПК України про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Керуючись ст.ст.350-1 - 350-6 ЦПК України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису відмовити

Судові витрати за розгляд справи віднести за рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню і його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ;

заінтересована особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 .

Повний текст виготовлено 01.12.2021 року.

Суддя Т.В. Шаповал