Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/649/21
Провадження №2-п/382/5/21
У Х В А Л А

01 грудня 2021 року Яготинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі за заявою Відділу культури та туризму Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області про перегляд заочного рішення за позовом ОСОБА_1 до Відділу культури та туризму Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області, третя особа начальник Відділу культури та туризму Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області Соколенко Людмила Миколаївна про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Відділу культури та туризму Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області звернувся до Яготинського районного суду Київської області із заявою про перегляд заочного рішення цього суду від 21.09.2021 року у справі № 382/649/21 за позовом ОСОБА_1 до Відділу культури та туризму Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області, третя особа начальник Відділу культури та туризму Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області Соколенко Людмила Миколаївна про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і стягнення моральної шкоди.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Кисіль О. А., відповідно до якої заявниця вважає, що суддя Кисіль О. А. не може брати участь у розгляді вказаної цивільної справи і підлягає відводу, оскільки вона упереджено відноситься до процесу розгляду справи, при цьому проявляючи некомпетентність і непрофесіоналізм. Спостерігається навмисне затягування справи з прихованою метою повністю догодити стороні відповідача. До апеляційного суду було направлено ряд скарг на діяльність даної судді, але своїх помилок вона не визнає і не виправляє.

ОСОБА_1 підтримала заяву про відвід судді.

Предстанвик ОСОБА_1 вказав, що дана заява була написана без його відому та він не вбачає підстав для заявлення відводу даному судді.

Інші особи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені.

Перевіривши доводи заяви про відвід судді, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

В силу ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого судового засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не було відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 ЦПК України, якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Згідно із суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006 року, пункти 49, 50).

Суд виходить з того, що суддя вважається безстороннім, поки не доведено зворотнього.

Крім того, сумніви мають бути застосовані на фактичних обставинах, а не на припущеннях про можливий розвиток подій.

Суд також зазначає, що метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді Кисіль О.А. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, для її відводу. ОСОБА_1 не навела об`єктивних обґрунтованих аргументів та фактів, які дають підстави сумніватися у безсторонності, неупередженості судді.

Таким чином, не було добуто доказів, що вказують на упереджене ставлення судді Кисіль О.А. до заявниці по справі чи будь-який вплив на суддю Кисіль О.А. при розгляді даної справи. Також суддею Кисіль О.А. не допущено поведінки, що порочить звання судді або підриває авторитет правосуддя, зокрема в питаннях моралі, чесності, непідкупності, дотримання інших норм суддівської етики та стандартів поведінки, які забезпечують суспільну довіру до суду та суддею Кисіль О. А не вчинено будь-яких дій, які б свідчили про її не безсторонність у даній справі. Будь-які докази того, що суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, також відсутні.

При цьому, як вже зазначалося, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Отже, з урахування вищевикладеного та вимог ч. 5 ст. 40 ЦПК України, а також той факт, що на даний час здійснює правосуддя лише суддя Кисіль О.А., а також те, що зазначені обставини в заяві про відвід є необґрунтованими та недоведеними, тому з огляду на вищевикладене, заява про відвід головуючого судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 36-40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні відводу судді Кисіль Олесі Анатоліївні за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кисіль О.А.