ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 листопада 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/7888/21

Головуючий у першій інстанції Рахманкулова І. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1453/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.,

секретар: Поклад Д.В.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1

заінтересовані особи: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Ічнянська міська рада, Перша Чернігівська державна нотаріальна контора

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Рахманкулової І.П. від 13 вересня 2021 року, місце постановлення ухвали м.Чернігів, у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Ічнянська міська рада, Перша Чернігівська державна нотаріальна контора,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити факт, що у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЧН №111831, виданому Ічнянською районної державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 , вказані номери земельних ділянок НОМЕР_1 та 060000239 відповідають кадастровим номерам :05:000:0253 та :06:000:0239 відповідно. В обґрунтування вимог даної заяви ОСОБА_1 вказувала, що заочним рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 07.06.2013 року встановлено факт проживання заявника зі ОСОБА_3 однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу до дня смерті ОСОБА_3 , та визнано за ОСОБА_1 право на спадкування майна після смерті ОСОБА_3 . Зазначеним рішенням суду було усунуто від права на спадкування за законом майна ОСОБА_3 сестру покійного - ОСОБА_4 , яка померла у 2013 році. На підставі вказаного рішення суду на ім`я заявника державним нотаріусом 31.07.2013 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Проте, до складу спадщини не були включені земельні ділянки на території колишньої Бурімської сільської ради, а на даний час Ічнянської об`єднаної територіальної громади Ічнянського району Чернігівської області, що належали померлому в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до постанови державного нотаріуса Першої чернігівської державної нотаріальної контори Підгайної О.І. №546/02-31 від 25.05.2021 року було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки, у зв`язку із тим, що структура кадастрових номерів земельних ділянок не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме, елементи кадастрового номера не відокремлені один від одного двокрапкою, як це передбачено п.30 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року за №1051. А також нотаріус посилалась на те, що у матеріалах спадкової справи відсутні витяги із Державного земельного кадастру та експертно-грошові оцінки земельних ділянок. Оскільки у державних актах на земельні ділянки кадастрові номера не відокремлені один від одного двокрапкою, отримати нові державні акти з виправленими кадастровими номерами земельних ділянок неможливо, і за даних обставин, ОСОБА_1 зазначала, що вона не може документально підтвердити факт належності спадкодавцю земельних ділянок та оформити спадщину, у зв`язку з чим виникла необхідність у встановленні такого факту.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 13.09.2021 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду. Судом роз`яснено ОСОБА_1 , що вона має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 13.09.2021 року, і направити справу на новий розгляд. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 13.09.2021 року підлягає скасуванню, оскільки висновок суду першої інстанції про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження, є передчасним. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зауважує про те, що суд першої інстанції не зазначив, яка особа є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом, який би оспорював її право на спадщину, тобто, не встановлено, між ким існує спір. Доводи апеляційної скарги зазначають, що заочним рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 07.06.2013 року встановлено факт проживання заявника зі ОСОБА_3 однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу до дня смерті ОСОБА_3 , та визнано за ОСОБА_1 право на спадкування майна після смерті ОСОБА_3 . Доводи апеляційної скарги вказують, що рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 05.10.2020 року, справа №750/7370/20, встановлено факт прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 . Доводи апеляційної скарги стверджують, що відмова нотаріуса у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про прийняття спадщини пов`язана виключно з тим, що надані нею документи не відповідають вимогам державних нормативно-правових актів, а факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджено рішенням суду, яке набрало чинності. З посиланням на ч.3 статті 1268, ч.1 статті 1296 ЦК України, ОСОБА_1 вказує про обґрунтованість вимог її заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

У відзиві на апеляційну скаргу Ічнянська міська рада Чернігівської області просить залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв`язку із її безпідставністю, оскільки оскаржувана ухвала Деснянського районного суду м.Чернігова від 13.09.2021 року постановлена судом першої інстанції із додержанням норм матеріального і процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу Перша чернігівська державна нотаріальна контора просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 у зв`язку із її безпідставністю, оскільки дана справа потребує детального розгляду із залученням всіх свідків, територіальних громад та спадкоємців після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

В судовому засіданні апеляційного суду заявник ОСОБА_1 підтримала вимоги та доводи поданої апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційного суду представники заінтересованих осіб, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що заочним рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 07.06.2013 року встановлено факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю зі ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, з 07.03.2007 року і до дня смерті останнього, тобто понад п`ять років до часу відкриття спадщини. Усунуто ОСОБА_4 від права на спадкування за законом майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнано за ОСОБА_1 право на спадкування майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у четверту чергу спадкоємців за законом (а.с.11-12).

Як вбачається із копії заповіту від 24.09.2007 року, ОСОБА_2 заповів все своє майно ОСОБА_3 (а.с.10).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.10.2020 року (а.с.13-15) задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини. Встановлено факт прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №111831 (а.с.16), виданого Ічнянською районної державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 , він є власником земельної ділянки, розташованої на території Бурімської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, із кадастровими номерами: 050000253 (пай №0574 (рілля)) та 060000239 (пай №0574 (пасовища)).

Постановою державного нотаріуса Першої чернігівської державної нотаріальної контори Підгайної О.І. від 25.05.2021 року №546/02-31 (а.с.18-19), ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на право на спадщину за законом на земельні ділянки: площею 5,8679 га, кадастровий номер 050000253; площею 0,3036 га, кадастровий номер 060000239, що належали ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №111831, виданий Ічнянською районною державною адміністрацією Чернігівської області 29.04.2004 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 13.09.2021 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду. Судом роз`яснено ОСОБА_1 , що вона має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 13.09.2021 року є передчасним, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції від 13.09.2021 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зауважує про те, що суд першої інстанції не зазначив, яка особа є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом, який би оспорював її право на спадщину, тобто, не встановлено, між ким існує спір. Доводи апеляційної скарги зазначають, що заочним рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 07.06.2013 року встановлено факт проживання заявника зі ОСОБА_3 однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу до дня смерті ОСОБА_3 , та визнано за ОСОБА_1 право на спадкування майна після смерті ОСОБА_3 . Доводи апеляційної скарги вказують, що рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 05.10.2020 року, справа №750/7370/20, встановлено факт прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 . Доводи апеляційної скарги стверджують, що відмова нотаріуса у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про прийняття спадщини пов`язана виключно з тим, що надані нею документи не відповідають вимогам державних нормативно-правових актів, а факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджено рішенням суду, яке набрало чинності. З посиланням на ч.3 статті 1268, ч.1 статті 1296 ЦК України, ОСОБА_1 вказує про обґрунтованість вимог її заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування ухвали суду першої інстанції від 13.09.2021 року, виходячи із наступного.

Приписами ч.7 статті 19 ЦПК України регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як визначено ч.6 статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч.4 статті 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається із роз`яснень п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Отже, суд може виявити наявність спору про право як на стадії відкриття провадження так і в процесі розгляду справи. У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Необхідно зазначити, що при розгляді даної справи суд першої інстанції, відповідно до положень ч.4 статті 263 ЦПК України, обґрунтовано врахував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року у справі №755/2276/17, провадження № 61-4601св19.

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити факт, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЧН №111831, виданому Ічнянською районної державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 , вказані номери земельних ділянок НОМЕР_1 та 060000239 відповідають кадастровим номерам :05:000:0253 та :06:000:0239 відповідно. Оскільки у державних актах на земельні ділянки кадастрові номера не відокремлені один від одного двокрапкою, отримати нові державні акти з виправленими кадастровими номерами земельних ділянок неможливо, і за даних обставин, ОСОБА_1 зазначала, що вона не може документально підтвердити факт належності спадкодавцю земельних ділянок та оформити спадщину, у зв`язку з чим виникла необхідність у встановленні такого факту.

Судом першої інстанції в ході розгляду даної справи було встановлено, що метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, як вбачається з матеріалів справи, заінтересовані особи у даній справі - Ічнянська міська рада та Перша чернігівська державна нотаріальна контора (а.с.34-35,51-58), заперечували щодо задоволення вимог заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, стверджуючи про порушення чинного законодавства при спадкуванні заявником майна, що свідчить про наявність спору про право.

Відповідно до ч.4 статті 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд першої інстанції, виходячи із приписів ч.4 статті 315 ЦПК України, та зважаючи на наявність у даній справі спору про право, дійшов обґрунтованого висновку про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно ч.6 статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 13.09.2021 року, залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд роз`яснив ОСОБА_1 , що вона має право подати позов на загальних підставах.

За даних обставин, є необґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 13.09.2021 року є передчасним та таким, що не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала Деснянського районного суду м.Чернігова від 13.09.2021 року - залишенню без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: