Справа № 308/6542/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 лютого 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря судового засідання Боти О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу,

встановив:

10.06.2019 позивач Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу, в якій просить стягнути з останніх на користь позивача заборгованості за договором кредиту-поруки №37/1 від 24.01.2008 в сумі 103089,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.01.2008 між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» та позичальником ОСОБА_4 , поручителями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір кредиту-поруки № 37/1, згідно з яким позичальником отримано кредитні кошти в сумі 25000 грн. зі сплатою відсотків за користування такими (річний процент 45% ) терміном на 24 місяці з 24.01.2008 по 23.01.2010.

В позовній заяві зазначено, що згідно з даними карточки платежів по гривневому кредиту за договором кредиту-поруки №37/1 від 24.01.2008, останній платіж по кредиту був здійснений 21.11.2008 в сумі 400 грн.

Кредитна заборгованість за договором кредиту-поруки № 37/1 від 24.01.2008, з врахуванням заяви представника позивача від 31.10.2019, станом на 24.01.2010 (планова дата закриття) становить по тілу кредиту 18680,82 грн., по відсотках 9880,36 грн.

Позивач вказує, що відповідачі свої зобов`язання перед позивачем не виконали. Зауважує, що відповідачі були ознайомлений з умовами договору кредиту-поруки № 37/1 від 24.01.2008 і згодні із умовами надання кредиту.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, однак в матеріалах справи наявна заява останньої про розгляд справи без її участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Судом встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву. Окрім цього, відповідачі повідомлялися про наявність справи за їх участі в провадження суду, а також про дату, час та місце судового засідання, шляхом розміщення відповідного повідомлення про виклик до суду на вебпорталі Судова влада України.

Враховуючи те, що відзиву відповідачами до суду подано не було, повідомлення від останніх про причини неявки до суду не надходили, зі згоди представника позивача, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.01.2008 між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» та позичальником ОСОБА_1 був укладений договір кредиту-поруки № 37/1, згідно з яким позичальником отримано кредитні кошти у сумі 25000 грн. зі сплатою відсотків за користування такими (річний процент 45%) терміном на 24 місяці з 24.01.2008 по 23.01.2010.

У забезпечення виконання вищевказаного договору, згідно з умовами договору кредиту-поруки № 37/1 від 24.01.2008, поручителі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов`язані в повному обсязі солідарно перед позивачем за своєчасне та повне виконання позичальником ОСОБА_1 свого обов`язку за вказаним договором.

Умовами договору кредиту-поруки № 37/1 від 24.01.2008 передбачено наступне: за користування кредитом сплачуються відсотки, зазначені в розрахунку (п. 2.3 договору) із розрахунку 45 % річних, а також інші відсотки у випадках, передбачених договором або законом (п. 1.3); розрахунок зазначається у даному пункті або у додатку «А» до договору (п. 2.3); додаткові відсотки за користування кредитом нараховуються і сплачуються і після закінчення строків, визначених у п. 2.3 договору, у разі, якщо у позичальника існує прострочена заборгованість з відповідного платежу (п. 2.4); зобов`язання за даним договором припиняються після сплати в повному обсязі: додаткових відсотків (у разі настання випадків, визначених договором), відсотків за користування кредитом та повернення суми кредиту (п. 3.2); поручитель поручається перед спілкою за виконання позичальником обов`язків за договором та відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі солідарно терміном на 10 років з дня укладення договору, але не раніше виконання всіх зобов`язань за ним (п. 5.1); поручитель зобов`язується здійснювати постійний та систематичний контроль за виконанням позичальником зобов`язань за договором (п. 5.2) і має право самостійно виконати зобов`язання позичальника з отриманням у цьому разі права зворотної вимоги до позичальника та звільненням від сплати штрафних санкцій, додаткових відсотків, упущеної вигоди, викликаних невиконанням позичальником своїх зобов`язань, які за цих умов покладаються на позичальника (п. 5.3); позовна давність за договором сторонами встановлена у 10 років (п. 8.1).

Додатком «А» до договору кредиту-поруки № 37/1 від 24.01.2008 (таблиця розрахунку кредиту) передбачено графік щомісячних платежів, починаючи з 24.02.2008 і до 24.01.2010.

Згідно з наданої позивачем карточкою платежів по договору кредиту-поруки №37/1 від 24.01.2008 останній платіж на погашення заборгованості по кредиту був здійснений 21.11.2008 в сумі 400 грн.

З огляду на вказане, позичальник ОСОБА_1 порушила свої зобов`язання за договором, що вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості від 30.10.2019 до договору кредиту-поруки № 37/1 від 24.01.2008.

Так, станом на 24.01.2010, заборгованість позичальника ОСОБА_1 становить по тілу кредиту 18680,82 грн., по відсотках 9880,36 грн.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи наведене та встановлені обставини справи, які свідчать про те, що відповідачка ОСОБА_1 як позичальник належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з неї заборгованості по тілу кредиту в сумі 18680, 82 грн. на користь позивача відповідно до положень кредитного договору та ст. 526 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Однак, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 711/6227/14-ц.

Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості від 30.10.2019 до договору кредиту-поруки №37/1 від 24.01.2008 станом на 24.01.2010 планову дату закриття.

Тож, до стягнення з відповідачки ОСОБА_1 як позичальника підлягає заборгованість за процентами за користування кредитними коштами в сумі 9880,36 грн., яка розрахована станом на 24.01.2010 за процентною ставкою 45 % на рік.

Разом з тим згідно зі ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, порукою, заставою.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Як зазначено у ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За загальним правилом, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. ст. 598, 599 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також після закінчення строку, встановленого в договорі поруки; у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя; якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до п. 5.1 договору кредиту-поруки № 37/1 від 24.01.2008 поручитель поручається перед спілкою за виконання позичальником обов`язків за договором та відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі (включаючи сплату всіх відсотків, збитків у тому числі упущеної вигоди) терміном на десять років з дня укладення договору, але не раніше виконання всіх зобов`язань за ним.

Поручителями у розглядуваному договорі за зобов`язаннями позичальника ОСОБА_1 є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Беручи до уваги, що строк дії поруки є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються (преклюзивний строк), зі збігом цього строку жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі, застосування судових заходів захисту права, кредитор вчиняти не може.

Позивач пред`явив вимогу (позов) до суду зокрема й до поручителів 10.06.2019, тобто після спливу строку дії поруки. Порука відповідачів (поручителів) припинилася 24.01.2018, що є самостійною і достатньою підставою для відмови в позові до поручителів.

Підстави для відповідальності поручителів - відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за зобов`язаннями позичальника відсутні, виходячи зі змісту п. 5.1 договору кредиту-поруки, оскільки позов поданий не в межах строку дії договору, а відтак, суд вважає, що у задоволенні вимог позивача про солідарне стягнення заборгованості слід відмовити.

Зважаючи, що при зверненні до суду судовий збір позивачем не сплачено, такий відстрочено за ухвалою суду від 16.07.2019 до ухвалення судом рішення по справі, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1921 грн. (яка підлягала сплаті при зверненні до суду з позовом) на користь держави з відповідачки ОСОБА_1 ..

Керуючись ст. ст.13,76,81,89,141,223,258,263-265,273,280-284,289,354,355 ЦПК України, ст. ст.509,526,549,553,554,610-612,625,629,1048-1050,1054 ЦК України, суд

вирішив:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання якої за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» (88000, м. Ужгород, вул. Фединця, 62, , р/р НОМЕР_2 в АТ «А-БАНК», МФО 307770) заборгованість за договором кредиту-поруки № 37/1 від 24.01.2008 в сумі 28561 /двадцять вісім тисяч п`ятсот шістдесят одну/ гривню 18 копійок, з яких: 18680, 82 грн. заборгованість по тілу кредиту; 9880, 36 грн. заборгованість за відсотками.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання якої за адресою АДРЕСА_1 ) на користь держави 1921/одну тисячу двадцять одну/ гривню судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов