03.02.2021 227/4251/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Голомідовій К.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про відвід судді Корнєєвої В.В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Добропільського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про захист честі, гідності та ділової репутації.

03 лютого 2021 року через систему «Електронний суд» позивачем було подано до суду заяву про відвід судді Корнєєвої В.В. від розгляду вказаної цивільної справи, в обґрунтування якої зазначено, що на думку позивача суддя Корнєєва В.В. діє упереджено в інтересах відповідача, що стало зрозуміло позивачу під час проголошення суддею 02.02.2021 року ухвали про проведення судового засідання в закритому режимі. Позивач зазначає, що в мотивувальній частині свого рішення суддя зазначила, що в якості доказів до суду позивачем надано до суду матеріали особистої переписки із відповідачем, розголошення якої може негативно вплинути на особисте життя, честь та гідність відповідача, проте позивач зазначає, що вказаний факт є неправдою, оскільки нею не подавалися до суду в якості доказів матеріали особистої переписки не тільки не з відповідачем, а взагалі з будь-ким, підставою позову стали саме публічні висловлювання відповідача в соціальних мережах відносно матері позивача та колективу, в якому позивач є одним із педагогів. Позивач зазначає, що ці висловлювання були доступні тривалий час в групі соціальної мережі, із величезною кількістю читачів. Окрім того позивач не погоджується із думкою судді про неприпустимість відеофіксації судового засідання учасниками судового процесу, оскільки для позивача є незрозумілим припущення суду про розголошення відомостей із особистого життя відповідача в майбутньому, і вказані відомості взагалі не є предметом позову, що свідчить про те, що суд виходить за межі заявлених позовних вимог. Також позивач зазначає, що суддею було порушено порядок проведення попереднього судового засідання, встановлений ст. 189 ЦПК України, а саме не визначено остаточний предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників судового процесу, не з`ясовано заперечення проти позовних вимог, не визначено обставин справи, які підлягають встановленню, не визначено порядку розгляду справи. Окрім того, позивач зазначає, що суддя, проголошуючи ухвалу, видалила представника позивача із зали судових засідань, клопотання якого не дала позивачу заявити, чим, на думку позивача, порушила її право на захист, в зв`язку з чим позивач просила застосувати відвід судді Корнєєвої В.В. від розгляду вказаної справи.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частинами 1, 2 статті 40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.Частиною 7 цієї статті визначено, що відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, розглянувши вказану заяву позивача ОСОБА_1 , приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення відводу судді Корнєєвої В.В. від розгляду вказаної справи, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 26.10.2020 року справу передано на розгляд судді Хоменко Д.Є. Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Хоменко Д.Є. від 16.11.2020 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання на 11.12.2020 року на 10.00 годину. Згідно розпорядження керівника апарату Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.12.2020 року № 269 було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 227/4251/20 року через відрядження судді Хоменко Д.Є. до іншого суду строком на один рік. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2020 року вказану цивільну справу було передано на розгляд судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Корнєєвій В.В., яка прийняла вказану справу до свого провадження ухвалою від 02 грудня 2020 року та призначила по справі підготовче судове засідання на 11.12.2020 року, проведення якого було відкладено на 02.02.2021 року через неявку відповідача та зайнятість представника відповідача ОСОБА_3 в розгляді іншої справи.

02 лютого 2021 року до початку підготовчого судового засідання відповідачем було подано до суду клопотання про ухвалення рішення про проведення судових засідань по справі в закритому режимі. В обґрунтування заяви відповідач зазначила про те, що позивач та її родичі неодноразово неповажливо висловлювалися на її адресу та її рідних, постійно погрожуючи, що будуть публікувати відомості про особисте життя відповідача в соцмережах. З метою уникнення розголошення відомостей особистого життя, а також відомостей, що принижують честі та гідність відповідача, відповідач згідно ст.7 ЦПК України просить суд ухвалити рішення про проведення закритого розгляду справи. Відповідач та її представник підтримали вищезазначену заяву відповідача в судовому засіданні та просили її задовольнити, при цьому звертаючи увагу суду, що слухачі по справі вже знімають судове засідання з різних боків на мобільні телефони. Позивач заперечувала проти задоволення клопотання відповідача.

Судом після з`ясування думки учасників підготовчого судового засідання та вивчення матеріалів цивільної справи, з метою дотримання процесуальних прав відповідача на недопущення розголошення будь-яких персональних відомостей або інших обставин особистого життя було постановлено ухвалу про проведення розгляду цивільної справи в закритому судовому засіданні за участю учасників розгляду справи.

Необхідно звернути увагу на те, що не відповідає дійсності ствердження позивача про те, що суд оголошуючи ухвалу видалив із зали суду представника позивача. Так, в підготовчому судовому засіданні 02.02.2021 року позивач взагалі не заявляла суду про наявність у неї представника, не було заявлено клопотання про необхідність забезпечення участі в засіданні її представника, не надано жодних документів на підтвердження представництва інших осіб її інтересів при розгляді справи. Суд зауважує, що клопотання про залучення до участі в справі в якості представника за довіреністю її чоловіка було подано до суду за допомогою системи «Електронний суд» лише 03 лютого 2021 року, тобто вже після відкладення підготовчого судового засідання. Таким чином, лише після проголошення ухвали про подальший розгляд справи в закритому режимі, суд попросив слухачів залишити залу суду. Зазначене підтверджується журналом та аудіозаписом судового засідання.

Також після постановлення судом вказаної ухвали судом було прийнято рішення про відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату за клопотанням позивача, яка зазначила, що їй потрібен додатковий час для заявлення головуючому судді по справі відводу від розгляду вказаної справи. Таким чином, підготовче судове засідання по справі ще не проведено.

Слід зазначити, що під час ухвалення судом рішення про закрите судове засідання, судом приймалося до уваги зазначене в клопотанні відповідача, а також її представником в підготовчому судовому засіданні про те, що позивач та її родичі неодноразово неповажно висловлювалися в бік відповідача, а також погрожували тим, що будуть публікувати відомості про особисте життя відповідача в соцмережах.

Частиною першою статті 32 Конституції України встановлено, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Конституційний Суд України в абзацах другому та четвертому пп. 3.1 п. 3 мотивувальної частини рішення від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України наголошував, що особистим життям фізичної особи є її поведінка у сфері особистісних, сімейних, побутових, інтимних, товариських, професійних, ділових та інших стосунків поза межами суспільної діяльності, яка здійснюється, зокрема, під час виконання особою функцій держави або органів місцевого самоврядування. Конституційний Суд України виходить з того, що неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб.

Системний аналіз положень частин першої, другої статті 24, частини першої статті 32 Конституції України дає підстави Конституційному Суду України вважати, що реалізація права на недоторканність особистого і сімейного життя гарантується кожній особі незалежно від статі, політичних, майнових, соціальних, мовних чи інших ознак, а також статусу публічної особи, зокрема державного службовця, державного чи громадського діяча, який відіграє певну роль у політичній, економічній, соціальній, культурній або іншій сфері державного та суспільного життя. Таким чином, Конституційний Суд України, даючи офіційне тлумачення частин першої, другої статті 32 Конституції України, вважає, що інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) - це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім`ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сім`ї є конфіденційною і може бути поширена тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (абзаци третій, п`ятий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012).

Згідно ч. 7 ст. 7 ЦПК України розгляд справи у закритому судовому засіданні проводиться у випадках, коли відкритий судовий розгляд може мати наслідком розголошення таємної чи іншої інформації, що охороняється законом, або за клопотанням учасників справи з метою забезпечення таємниці усиновлення, запобігання розголошенню відомостей про інтимні чи інші особисті сторони життя учасників справи або відомостей, що принижують їхню честь і гідність, а також в інших випадках, установлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про інформацію» основними принципами інформаційних відносин є, зокрема, захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Частиною першою статті 28 Конституції України встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності.

Судом було прийнято рішення про дотримання конституційного права відповідача на недоторканість її особистого життя, розголошення будь-яких відомостей, які можуть стати відомі великому колу осіб в результаті розгляду цивільної справи.

Також суд вважає за необхідне зауважити, що судом на виконання вимог ч. 1 ст. 247 ЦПК України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 247 ЦПК України технічний запис судового засідання є додатком до протоколу судового засідання і після закінчення судового засідання приєднується до матеріалів справи. Учасник справи має право отримати копію технічного запису судового процесу.

Тобто, позивач, як і інші учасники справи мають право знайомитися з матеріалами справи в повному обсязі, в тому числі із записами судових засідань, отримувати з них копії або виписки в разі необхідності, і фактично розгляд справи в закритому судовому засіданні жодним чином не впливатиме на права сторін щодо доступу до правосуддя та дотримання їх процесуальних прав.

Окрім того, позивачем ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні не було жодним чином обґрунтовано заперечення проти задоволення клопотання відповідача про розгляд справи в закритому судовому засіданні.

Щодо думки позивача стосовно порушення судом порядку проведення підготовчого судового засідання, встановленого ст. 198 ЦПК України, суд слід зазначити, що саме за клопотанням позивача проведення підготовчого судового засідання не було розпочато та було відкладено на іншу дату з метою забезпечення права позивача на заявлення судді відводу, про який нею було зазначено. Вказані відомості підтверджуються протоколом судового засідання, а також аудіозаписом судового засідання, які містяться в матеріалах справи.

Також слід зазначити, що клопотання позивача, подане до суду 01.02.2021 року за допомогою системи «Електронний суд» про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, не було розглянуто судом в підготовчому судовому засіданні також з зазначених вище причин, оскільки позивач клопотала про відкладення підготовчого засідання. Також суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на той факт, що нею було подано до суду клопотання, в якому вона просить долучити до матеріалів справи оригінали доказів, перелік яких наведено в клопотанні, проте жодних додатків до вказаного клопотання позивачем не додано, на підставі чого канцелярією Добропільського міськрайонного суду Донецької області було складено відповідний акт.

Окрім того, зі змісту заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді вбачається, що фактично остання не погоджується з процесуальним рішенням судді Корнєєвої В.В., прийнятим в результаті розгляду в підготовчому судовому засіданні за результатами клопотання відповідача про розгляд справи в закритому судовому засіданні, що не може бути підставою для відводу судді від розгляду справи.

Також слід зазначити, що позивачем було надано до суду роздуківку переписки із зазначенням в ній ім"я відповідача, однак з цієї роздруківки на декількох листах чітко не вбачається, що ця переписка відбувалася публічно.

Слід також зазначити, що відповідно до п.12 ст.7 ЦПК України якщо під час закритого судового засідання буде встановлено, що інформація, для забезпечення нерозголошення якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувалися в закритому судовому засіданні, вже є публічно доступною або обмеження доступу до інформації є безпідставним чи не відповідає закону, суд постановляє ухвалу про подальший розгляд справи у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України, а саме суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Частиною 4 ст.36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною першою статті 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Вважаю відвід заявлений мені як головуючому по справі є необгрунтованим та безпідставним, а тому відповідно до норм ст.36 ЦПК України таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 36-41, 259-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Корнєєвої В.В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про захист честі, гідності та ділової репутації - залишити без задоволення.

Справу передати до канцелярію суду для виконання вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Корнєєва