КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №22-з/824/116/2021
22-ц/824/7659/ 20 Доповідач-Чобіток А.О.
У Х В А Л А

03 лютого 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткової постанови в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу та стягнення компенсації вартості частки у спільному сумісному майні,-

у с т а н о в и в:

Постановою Київського апеляційного суду від 07.12.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 лютого 2018 року скасовано та постановлено нове рішення Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу та стягнення компенсації вартості частки у спільному сумісному майні залишено без задоволення. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2 541 грн. 66 коп..

17.12.2020 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Аваєвої Н.В., направлене нею 14.12.2020 року, про ухвалення додаткового рішення, мотивоване тим, що оскільки ОСОБА_1 не була залучена до розгляду справи в суді першої інстанції, то вимога про стягнення судових витрат з позивача була заявлена в апеляційній скарзі. Зазначала, що за подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 2 541 грн. 66 коп., а також понесені судові витрат на правову допомогу адвоката, що підтверджується розрахунком судових витрат від 09.12.2020 року, актом приймання-передачі наданої правової допомоги до Договору про надання правової допомоги №07/04 від 04.07.2019 року, рахунком від 09.12.2020 року та квитанціями від 10.12.2020 року та 11.12.2020 року. Зазначивши про те, що остаточний розрахунок судових витрат ОСОБА_1 було проведено після ухвалення постанови судом апеляційної інстанції 07.12.2020 року та пославшись на ч. 8 ст. 141 ЦПК України, адвокат Аваєва Н.В. просила постановити додаткове рішення, стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір у розмірі 2 541 грн. 66 коп. та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 8.000,00 грн..

На підтвердження понесення ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, адвокат Аваєва Н.В. надала копії Договору про надання правової допомоги №07/04 від 04.07.2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , акту приймання-передачі наданої правової допомоги до Договору про надання правової допомоги №07/04 від 04.07.2019 року, складений 09.12.2020 року, розрахунку витрат (надана правова допомога) від 09.12.2020 року та квитанцій від 10.12.2020 року та 11.12.2020 року сплату ОСОБА_1 ОСОБА_2 8000,00 грн., рахунку-фактури №20201209/001 від 09.12.2020 року.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У ЦПК України визначено види судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Як убачається із постанови Київського апеляційного суду від 07.12.2020 року, то за результатами розгляду даної справи судом вирішено питання стосовно судового збору та стягнуто з позивача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , сплачений останньою судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 541 грн. 66 коп., унаслідок чого у вказаній частині клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Аваєвої Н.В. про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У даній справі ОСОБА_1 оскаржувала рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 лютого 2018 року як особа, яка не брала участь у справі, проте суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Згідно із ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 на вказане рішення суду першої інстанції була подана особисто останньою 03.05.2018 року та містила клопотання про покладення судових витрат, пов`язаних із розглядом справи на позивача, проте не містила розподілу судових витрат - визначення суми судового збору та/або інші витрати, пов`язаних з розглядом справи, зокрема на професійну правничу допомогу.

При цьому, як убачається із матеріалів справи, то при першому апеляційному розгляді даної справи, інтереси ОСОБА_1 представляла адвокат Рибченко Н.М. лише у судовому засіданні 18.07.2018 року, яка відповідну заяву про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи не заявляла та відповідних доказів не подавала.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

З клопотання про ухвалення додаткового рішення адвоката Аваєвої Н.В. та доданих до них доказів, убачається, що остання Договір про надання правової допомоги з ОСОБА_1 уклала 04.07.2019 року, і саме за виконання умов даного договору, адвокат Аваєва Н.В. просить ухвалити рішення щодо стягнення на користь ОСОБА_1 з позивача витрат на правничу професійну допомогу, які були понесені нею відповідно до Акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 09.12.2020 року, розрахунку витрат та відповідних квитанцій, сплачених адвокату Аваєвій Н.В..

Повторний апеляційний розгляд скарги ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 лютого 2018 року після скасування 18.03.2020 року Верховним Судом постанови Київського апеляційного суду від 18.07.2018 року тривав з 27.04.2020 року по 07.12.2020 року.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі №755/9215/15-ц).

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи, уважає, що клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Аваєвої Н.В., направлене нею 14.12.2020 року, про ухвалення додаткового рішення в даній справі підлягає залишенню без розгляду на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України, оскільки до закінчення судових дебатів у справі, ні ОСОБА_1 , ні її адвокат Аваєва Н.В. заяву про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу з розміром витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи ні в письмовій, ні в усній формі не заявляли, відповідних доказів не подавали та про те, що відповідні докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, не вказували.

Керуючись ст. ст. 182, 133, 134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

у х в а л и в:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткової постанови в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 541 грн. 66 коп. - залишити без задоволення.

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткової постанови в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її складення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: А.О. Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т.І. Ящук