Ухвала

01 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 369/13272/17

провадження № 61-10809ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Ткачука О. С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Петрова Є. В., Мартєва С. Ю., Штелик С. П. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», про визнання недійсним продажу квартири, витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду від 27 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2020 рокуу вищевказаній справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 липня 2020 року визначено суддю-доповідача Петрова Є. В., судді, які входять до складу колегії: Мартєв С. Ю., Сімоненко В. М.

Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року після надходження від заявника необхідних матеріалів відкрито касаційне провадження у даній справі, відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення дії рішення Києво-Святошинського районного суду від 27 листопада 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 червня 2020 року, витребувано у суду першої інстанції цивільну справу №369/13272/17.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду клопотання про зупинення дії рішення Києво-Святошинського районного суду від 27 листопада 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 червня 2020 року до закінчення касаційного провадження.

Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 19 листопада 2020 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Сімоненко В. М.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями провадження № 61-10809ск20, призначено судді-доповідачеві Петрову Є. В. у складі колегії суддів: Мартєва С. Ю., Штелик С. П.

У листопаді 2020 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії оскаржених нею судових рішень відмовлено.

23 листопада 2020 року заявник подала до Верховного Суду клопотання про зупинення дії оскаржених судових рішень.

Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії оскаржених нею судових рішень відмовлено.

У січні 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду заяву про відвід колегії суддів: Петрова Є. В., Мартєва С. Ю., Штелик С. П. у справі № 369/13272/17, яку обґрунтовує тим, що колегія суддів неодноразово, на думку заявника, безпідставно відмовила у задоволенні її заяв про зупинення дії оскаржених судових рішень.

На підставі вищенаведеного, заявник вважає, що колегія суддів у складі: судді-доповідача Петрова Є. В., суддів Мартєва С. Ю. та Штелик С. П.є упередженою і такою, яка не зможе забезпечити об`єктивного судового розгляду справи.

Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 29 січня 2021 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Штелик С. П., та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями (провадження № 61-10809ск20), призначено судді-доповідачеві Петрову Є. В. у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю., Ткачука О. С.

Беручи до уваги те, що рішенням зборів суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 грудня 2020 року «Про обрання суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду до Великої Палати Верховного Суду» №8 суддю Штелик С. П. обрано до Великої Палати Верховного Суду, заява ОСОБА_1 про відвід судді Штелик С. П. не підлягає розгляду.

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про відвід суддів: Петрова Є. В. та Мартєва С. Ю., суд виходить із наступного.

У відповідності до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід

здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до частини восьмої статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вивчившиматеріали касаційного провадження та справи, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення заяви про відвід суддів немає, оскільки доводи заявника не свідчать про існування обставин передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, які є підставами для відводу суддів.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність будь-яких підстав стверджувати, що судді Петров Є. В. та Мартєв С. Ю. виявляють особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно з`ясувати, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Водночас обставини, покладені в основу заяви про відвід суддів, не свідчать про існування підстав, визначених у статтях 36, 37 ЦПК України, які викликають чи можуть викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона не погоджується із правовою позицією колегії суддів Касаційного цивільного суду, яка висловлена в ухвалах, зокрема щодо відмови у задоволенні заяви про зупинення дії оскаржених судових рішень першої та апеляційної інстанції.

Разом з тим, відповідно до положень частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Ураховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу суддям, питання про відвід відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід суддів: Петрова Є. В., Мартєва С. Ю. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», про визнання недійсним продажу квартири, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Заяву про відвід суддів Петрова Є. В., Мартєва С. Ю.передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

С. Ю. Мартєв

О. С. Ткачук