Справа № 694/1800/14-ц Провадження №6/694/67/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

30.11.2021 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді Сакун Д.І.

з участю секретаря судового засідання Матвієнко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка заяву Акціонерного товариства «Альфа-банк» ( 03150, м.Київ, вул.. Велика Васильківська 100, , МФО 300346) в інтересах якого діє адвокат Стеценко Максим Владленович ( 02094, м.Київ, проспект Юрія Гагаріна 23 а/с 57, тел. НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 , остання відома адреса: АДРЕСА_1 ), третя особа : ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , остання відома адреса АДРЕСА_2 ) про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, та видачу дублікату виконавчого листа

встановив:

18 листопада 2021 року заявник звернувся з даною заявою, в якій заявник просив: поновити АТ «Альфа-Банк» строк на пред`явлення виконавчого листа по справі №694/1800/14-ц, видати дублікат виконавчого листа по справі №694/1800/14-ц, за позовом ПАТ "Альфа - Банк" до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заява мотивовано тим, що 15.12.2014 року Звенигородський районний суд Черкаської області ухвалив рішення по справі № 694/1800/14-ц про стягнення з боржника, яким є: ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № № 700005817 задоволені і стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 700005817 в розмірі 1302942 грн.38 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ГІАТ «Альфа-Банк» судовий збір в сумі 3654 грн.

Згідно відповіді Звенигородського районного суду Черкаської області № 4469/17/2 від 01.09.2021 було вказано, що виконавчий лист по справі № 694/1800/14-ц було направлено ПАТ «Альфа-Банк» 19.03.2015 року на адресу позивача м. Суми, пр-т, Шевченка, 18.

За результатами розгляду запиту щодо отримання інформації Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) було повідомлено наступне, що у відділі державної виконавчої служби Звенигородського районного управління юстиції період з 04.06.2015 по 29.07.2015 перебувало виконавче провадження № 47744141 примусового виконання виконавчого листа виданого 19.03.2015 Звенигородським районним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 1 302 942, 38 гри., і судовий збір 3 654,00 грн., а всього 1 306 596, 38 грн.

29.07.2015 року державним виконавцем, керуючись п. 5, ч.і, ст. 47 Закону У країни «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанови), винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з тим, що у боржниці відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавче заходи виявились безрезультатними.

В період з 12.05.2016 по 26.09.2016 повторно Звенигородському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаської області перебувало виконавче провадження № 51081779 з примусового виконані виконавчого листа № 694/1800/14-ц.

26.09.2016 року державним виконавцем, керуючись п. 5, ч.1, ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено, постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, зв`язку з відсутністю у боржника майна на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем дії щодо розшуку майна виявились безрезультатними.

Матеріали виконавчих проваджень були знищені, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Станом на 26.10.2021 виконавчий лист по справі № 694/1800/14-ц у відділ підпорядкованих Управлінню відділів державної виконавчої служби у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), не надходив та не перебуває.

У довідці AT «Альфа-Банк» вих. № 09.08.2021/2 від «09» серпня 2021 року вказано що виконавчі листи по справі № 694/1800/14-ц станом на 09.08.2021 року до AT «Альфа Банк» не надходили та повторно на примусове виконання не пред`являлись, місцезнаходження їх невідоме.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Перевіривши заяву та додані до неї матеріали, встановлено таке.

На час видачі судом оригіналу виконавчого листа (06 березня 2013 року) (а.с. 68) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 вересня 1999 року №606-XIV.

Відповідно до ст. 22 вказаного Закону строк пред`явлення виконавчого документу до виконання через органи Державної виконавчої служби встановлювався один рік.

Згідно ч. 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1404-VIII від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строк встановлені цим Законом, а з урахуванням частин 1 і 5 ст. 12 вказаного закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Частиною 1 ст. 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст. 120 ЦПК України.

Згідно зі ст. 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

На підставі наданих заявником до матеріалів заяви доказів неможливо встановити поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Одним із принципів в контексті справедливого судового розгляду, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції, є рівність сторін.

Принцип «рівності сторін» є складовою більш широкого розуміння поняття справедливого судового розгляду. Умова «рівності сторін» у розумінні «справедливого балансу» між сторонами фактично застосовується як у цивільних, так і у кримінальних провадженнях.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази, в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Отже, звертаючись до суду із заявою про поновлення строку для їх пред`явлення, стягувач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилався, як на обґрунтування своїх вимог.

Заявляючи вимогу про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, заявник жодним чином такі вимоги не обґрунтовує.

Заявником не надано до суду доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію ним своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема учинення ним усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з правових позицій Європейського Суду з прав людини, що викладені у пункті 570 рішення від 20.09.2011 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» (заява № 14902/04) та у пункті 51 рішення від 22.10.1996 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» (заяви № 22083/93, 22095/93), котрі дають підстави зробити висновки, що сплив строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є законним правом боржника уникнути притягнення до цивільно-правової відповідальності після закінчення певного періоду після видачі судом виконавчого документа. Також ці строки забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав боржників. Тому вирішуючи питання поважності причин пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання суд фактично вирішує питання не тільки про право стягувача, а й про права боржника, у підсумку обом гарантуючи право на справедливий суд. У зв`язку з цим, оцінюючи наявність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу його дублікату, суд має враховувати не лише майнові інтереси стягувача, а й захищати права та інтереси боржника, який у даному випадку правомірно протягом кількох років може розраховувати на відсутність загрози примусового виконання рішення суду.

Положення ч.1 ст.6 Конвенції гарантують «процесуальну» справедливість, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін.

Отже, той факт, що заявником в порушення наведених вище норм ЦПК України не було надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в обґрунтування твердження про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, свідчить про його процесуальну недбалість.

Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання поважними вказані заявником причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки будь-яких доказів на підтвердження унеможливлення або ускладнення можливості вчинення дій у визначений законом строк не надано, а тому, в задоволенні заяви слід відмовити.

Оскільки заява Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про поновлення строку для пред`явлення на виконання виконавчого листа задоволенню не підлягає, тому суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про видачу дублікату.

Керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження» від 21 вересня 1999 року, Законом України Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, ст.ст. 12, 98, 120, 127, 260, 353, 433, 442 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Альфа-банк» ( 03150, м.Київ, вул.. Велика Васильківська 100, , МФО 300346) в інтересах якого діє адвокат Стеценко Максим Владленович ( 02094, м.Київ, проспект Юрія Гагаріна 23 а/с 57, тел. НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 , остання відома адреса: АДРЕСА_1 ), третя особа : ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , остання відома адреса АДРЕСА_2 ) про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, та видачу дублікату виконавчого листа - відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Д.І.Сакун