Провадження № 2-с/638/138/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Невеніцин Є.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

УСТАНОВИВ:

19.11.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свою заяву обґрунтовує тим, що 26.10.2018 року судовий наказ по ОСОБА_1 був виконаний, 12.12.2018 року судовий наказ по ОСОБА_2 був виконаний. Судовий наказ підлягає скасуванню оскільки ТОВ «Харків Екоресурс» не надав підтвердження укладення договору на вивезення твердих побутових відходів з померлим ОСОБА_3 ; ТОВ «Харків Екоресурс» не підтвердив фактичних відносин і фактичне надання послуг ОСОБА_3 . Також, ОСОБА_1 подано клопотання про відновлення пропущеного строку, оскільки про існування судового наказу дізналась за фактом його виконання та отримала судовий наказ лише 02.05.2019 року.

Суддя, ознайомившись з заявою про поновлення строку та заявою про скасування судового наказу, а також матеріалам наказного провадження, прийшов до висновку, що клопотання заявниці про поновлення пропущеного строку, не підлягає до задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Також, ч.1 ст.105 ЦПК України (в ред. чинній нас ухвалення судового наказу) визначено, що боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 4-1 частини першої статті 96 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

29.11.2018 року заявниця звернулась до апеляційної інстанції із заявою про оскарження судового наказу. 08.05.2019 року заявниця звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою про скасування судового наказу. Ухвалою суду від 11.05.2019 року зазначену заяву повернуто ОСОБА_1 . В заяві від 12.06.2019 року ОСОБА_1 посилається на ухвалу суд від 11.05.2019 року та додає її копію. Згідно довідкового листа до справи 07.05.2019 року ОСОБА_1 отримала копію судового наказу. При цьому, як вбачається з постанови державного виконавця по ВП №55555043 від 26.10.2018 року боржником ОСОБА_1 сума боргу за виконавчим документом, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій сплачені в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19.02.2009 року вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

Поновлення строку на оскарження без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Тому, у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Таким чином, суд не визнає причини пропуску строку передбаченого ч.1 ст. 127 ЦПК України поважними з огляду на те, що суду не доведено підстав, які об`єктивно перешкоджали вчасно звернутися з заявою.

Так, заявниця після отримання судового наказу 07.05.2019 року, наступного дня звернулась із заявою про скасування судового наказу, проте отримавши ухвалу суду від 11.05.2019 року (про що свідчить додання копії відповідної ухвали до заяви від 12.06.2019 року) лише 15.11.2021 року засобами поштового зв`язку звернулась до суду із повторною заявою про скасування судового наказу.

Також, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 зазначає на відсутність договірних відносин між стягувачем та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з тим, подаючи заяву ТОВ «Харків Екоресурс» жодних вимог до ОСОБА_3 не пред`являло та за судовим наказом від 27.07.2016 року боржниками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно ч. 2 ст. 171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Таким чином, скільки суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного заявником строку для подання до суду заяви про скасування судового наказу, який пропущений без поважних причин, суд доходить висновку, що заяву про скасування судового наказу слід повернути ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.170,260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу від 27.07.2016 по справі №638/10757/16-ц.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - повернути ОСОБА_1 ..

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Є.В.Невеніцин