УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі головуючої судді Бородіної Н.М., за участю секретаря Кострової О.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Харкові клопотання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного науково-виробничого підприємства «Об`єднання Комунар», 3-ті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання правочину укладеним, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом, в якому просить визнати договір між власником патенту та автором укладеним.

Як на підставу позову посилається на те, що з травня 2005 по січень 2017 він працював головним конструктором ДНВП «Об`єднання Комунар» .Під час виконання службових обов`язків, він став співавтором об`єкту права інтелектуальної власності, а саме «двоканальний електронний блок регулювання і контролю газотурбінного двигуна», що підтверджується Патентом, внесеним до Державного реєстру патентів на промислові зразки 25.08.2016 за №32754. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» право на одержання патенту має роботодавець, якщо промисловий зразок створено у зв`язку з виконанням службових обов`язків чи доручення роботодавця, за умови, що трудовим договором (контрактом) не передбачено інше. Роботодавець повинен укласти письмовий договір з автором і за його умовами видати винагороду автору відповідно до економічної цінності промислового зразка та іншої вигоди, одержаної роботодавцем від промислового зразка. Він направив відповідачу пропозицію укласти договір про винагороду, однак у відповідь ДНВП «Об`єднання Комунар» своїм листом № 413/1-04 від 15.05.2018 р. повідомило, що з метою надання своїх пропозицій відповідно до законодавства, вважають за необхідне провести відповідні заходи на підприємстві, в зв`язку з чим відповідь буде надана пізніше. Станом на день подачі позову примірник підписаного договору, або заперечення чи протокол розбіжностей до договору від відповідача до позивача не надходило. У зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду.

До суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати у відповідача накладні-пропуски на відпуск ТМЦ зі складу (підрозділу), по яких на АТ «Мотор Січ» відвантажувався Блок регулювання і контролю (ЕЦР-41) за період з 01.09.2020р. по 05.02.2021 р.

В обґрунтування зазначає, що звертався самостійно до відповідача із запитом про надання зазначених документів, однак відповідач документи не надав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

За ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У клопотанні повинно бути зазначено, в тому числі обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

У поданому клопотанні відсутнє зазначення обставин, які може підтвердити або спростувати накладні-пропуски на відпуск ТМЦ зі складу (підрозділу), по яких на АТ «Мотор Січ» відвантажувався Блок регулювання і контролю (ЕЦР-41) за період з 01.09.2020р. по 05.02.2021 р., що є підставою для відмови в задоволені клопотання.

Керуючись ст.ст.2, 76, 81, 83, 84, 260 ЦПК України, суддя

постановив:

В задоволені клопотання представника позивача про витребування доказів відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Бородіна Н.М.