Провадження № 2/201/838/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

27.11.2020р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. №3).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 21.12.2020р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (з урахуванням змін до ЦПК України, які набрали сили 08.02.2020р.) (а.с.№15).

Позивач у позовній заяві в обґрунтування вимог посилався на те, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 20.06.2009р. в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №384. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач по тексту позову зазначав, що подружні відносини були зіпсовані через відсутність взаєморозуміння, протилежні погляди на сімейне життя та обов`язки, через що виникали конфлікти, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони не ведуть спільного господарства, остаточно припинили шлюбні відносини 09.01.2017р Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена.

Позивач 04.02.2021р. надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та розглянути справу за його відсутності та без фіксування судового засідання. Зазначив, що сімейні відносини були припинені 09.01.2017р., строк для примирення сторонам не потрібний, так як усі намагання відновити відносини були марними, на стягнення судового збору з відповідачки не наполягає, повернути 50% судового збору також не наполягав (а.с. № 19).

Відповідачка 04.02.2021р. також надала заяву, в якій позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала, просила розглянути справу за її відсутності та без фіксування судового засідання. Також зазначила, що сімейні відносини були припинені 09.01.2017р. з причин різних поглядів на сімейне життя та обов`язки, строк на примирення сторонам не потрібний, так як усі намагання відновити відносини були марними, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « ОСОБА_4 » (а.с. № 22).

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.06.2009р. в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №384 (а.с. №4).

Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.№ 5).

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через протилежні погляди на сімейне життя та обов`язки, через що між подружжям виникали конфлікти, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони припинили шлюбні відносини 09.01.2017р., зберігати шлюб не бажають. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені з 09.01.2017р. більше, ніж 4 роки), позивач від позову не відмовився, а відповідачка визнала позовні вимоги та не заперечувала проти розірвання шлюбу, підтвердила період припинення шлюбних відносин саме з 09.01.2017р., суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ч. 1 ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідачка визнала позовні вимоги та погодилась на розірвання шлюбу.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, та приймаючи до уваги, що позивач не наполягав на стягненні з відповідачки судових витрат, суд вважає можливим не стягувати на користь позивача з відповідачки судові витрати, які понесені позивачем по сплаті судового збору при подачі позову (а.с. № 2).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, ч.1 ст. 82, ст. 89, 141, ст. 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 20.06.2009р. в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №384 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки ОСОБА_2 залишити « ОСОБА_4 ».

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.