Провадження № 2/760/8399/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.,

за участю секретаря - Король О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.С.В.П. ЕДЖЕНСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Представник ТОВ «Р.С.В.П. ЕДЖЕНСІ» звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, в якому просить:

- стягнути з відповідача на користь позивача 1145000 грн суми основної заборгованості та 114500 грн штрафу;

- судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що 01.03.2021 між сторонами було укладено Договір безпроцентної поворотної позики №01/3.

На виконання умов Договору відповідачу було передано грошові кошти в розмірі 1145000 грн, які останній зобов`язався повернути до 01.05.2021.

Таким чином у відповідача утворилася заборгованість та у зв`язку з простроченням строку повернення грошових коштів, позивач вважає за необхідне нарахувати відповідачу штраф у розмірі 114500 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.06.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.С.В.П. ЕДЖЕНСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення стороною позивача недоліків, ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.С.В.П. ЕДЖЕНСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Враховуючи, що до підготовчого судового засідання відповідачем надано заяву про визнання позову, суд дійшов висновку про ухвалення рішення в порядку ч.3 ст.200 ЦПК України.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.03.2021 між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Договір №01/3 безпроцентної поворотної позики, відповідно до якого за цим Договором позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на поворотній основі у вигляді грошових коштів в розмірі, встановленому цим Договором, а позичальник зобов`язується повернути їх позикодавцю у визначений цим договором строк.

01.03.2021 позикодавцем було передано ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1145000 грн, що підтверджується Актом прийому-передачі грошових коштів до Договору безпроцентної поворотної позики №01/3 від 01.03.2021.

11.05.2021 позивачем було направлено відповідачу претензію про сплату заборгованості.

В матеріалах справи міститься відповідь адвоката Іорданова К.І., який діє в інтересах відповідача на претензію від 31.05.2021, з якої вбачається що ОСОБА_1 просить відстрочити строк повного повернення позики до 01.07.2021.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, надав можливість відповідачу розпоряджатись позиченими коштами на умовах, передбачених Договором.

Так, відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У разі зміни договору, як зазначено в частині третій статті 653 ЦК України, зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статті 640 ЦК України та уклали кредитний договір, в якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватися і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Згідно п.7.1. Договору, при простроченні повернення позики (її частини) позичальники сплачує штраф у розмірі 10 відсотків від неповерненої суми позики.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частинами 1, 2 статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Позивач належним чином виконав умови договору, надав грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених договором, що підтверджується видатковим касовим ордером від 01.03.2021.

Однак, відповідач не повернув отримані кошти за договором.

У зв`язку із невиконанням умов договору утворилась заборгованість за договором, яка становить 1259500 грн та складається із:

1145000 грн - сума основної заборгованості;

114500 грн - штрафу.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, згідно з ч.1 ст.76, ч.1 ст.77 та ст.80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між сторонами договору, встановлено факт отримання та користування відповідачем коштами за цим договором та факт їх неповернення у відповідності до умов договору та у строки визначені сторонами, тому суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості та штрафу.

Згідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Питання судового збору суд вирішує в порядку ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 526, 530, 612, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 81, 128, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 280-282, 351-355 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.С.В.П. ЕДЖЕНСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.С.В.П. ЕДЖЕНСІ» (ЄДРПОУ 37331 грн суми основної заборгованості та 114500 грн штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.С.В.П. ЕДЖЕНСІ» () судовий збір у розмірі 18892,50 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - Г.О. Козленко