Справа № 588/1900/20
Провадження № 2/588/90/21
У Х В А Л А

03 лютого 2021 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Огієнка О. О.,

за участю: секретаря судового засідання Лободи Т. С.,

представника позивача адвоката Саєнка Б. О.,

представника відповідача - Тростянецької міської ради Кіяшко А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області, Тростянецької міської ради Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Тростянецького районного суду Сумської області перебуває цивільна справа за вказаним позовом.

Представник позивача - адвокат Саєнко Б.О. у судовому засіданні заявив клопотання про зміну предмета позову. Зокрема представник позивача просив суд визнати за батьком ОСОБА_2 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) в КСП «Расвєєт» у розмірі 4,23 умовних кадастрових гектарів, яка була визначена під час розпаювання земель КСП "Рассвєт" Тростянецького району Сумської області згідно з Державним актом на право колективної власності на землю серія СМ № 000001, зареєстрованим за № 2 у Книзі записів державних актів на право власності на землю 22 травня 1995 року.

Мотивуючи свої вимоги щодо зміни предмета позову представник позивачки послався на те, що він прийняв рішення про зміну предмета позову після того як детально ознайомився з відзивом, який отримав від відповідача поштою.

Також представник позивача заявив клопотання про виклик у судове засідання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посилаючись на те, що у позовній заяві ним було помилково зазначені свідки з іншої цивільної справи.

Крім того, представник позивача просив суд повернутися на стадію підготовчого судового засідання.

Представник відповідача Тростянецької міської ради Кіяшко А.В., щодо вирішення заявлених представником позивача клопотань поклалася на розсуд суду та разом з тим зазначила, що представником позивача відзив на позов був отриманий до підготовчого судового засідання, а саме 09.01.2021. У разі задоволення клопотань представника позивача, просила надати час для подання заперечень.

Позивач у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причину неявки.

Представник відповідача - Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області у судове засідання також не з`явився, але подав клопотання у якому просив суд справу розглянути без його участі.

Заслухавши клопотання представника позивача, думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).

Відповідно до принципу пропорційності цивільного судочинства, встановленого статтею 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 частини 2 та частини 3 статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Згідно положень статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Якщо зі зміною предмета або підстав позову або поданням зустрічного позову змінилися обставини, що підлягають доказуванню, суд залежно від таких обставин встановлює строк подання додаткових доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Статтею 189 ЦПК України передбачено, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно із частиною 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Як вбачається із матеріалів справи, позовна заява надійшла до суду 10.12.2020, а відкрито провадження у ній 16.12.2020 (а.с. 1, 27).

Відзив на позов Тростянецькою міською радою Сумської області був поданий до суду 06.01.2021 і цього ж дня був надісланий позивачу та його представнику (а.с. 35-39).

Представник позивача-адвокат Саєнко Б.О. ознайомився з відзивом на позовну заяву 11.01.2021 перед початком підготовчого судового засідання, що вбачається із заяви (а.с. 41).

У підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 11.01.2021 представник позивача не заявив клопотання про надання йому додаткового часу для ознайомлення з відзивом та вказав, що відповідь на відзив надавати не буде, усі питання буде з`ясовано під час судового розгляду, а також просив не викликати у судове засідання свідків оскільки усі обставини справи доводяться довідками з архіву.

Ухвалою суду від 11.01.2021 було закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області, Тростянецької міської ради Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Суд враховує, що з часу подачі представником позивача позову до суду до закінчення підготовчого засідання сторона позивача мала достатній строк для подання клопотання про зміну предмета позову, а також для заявлення клопотань про витребування доказів чи виклик свідків. Більш того, у підготовчому судовому засіданні представник позивача не заявив клопотання про надання йому додаткового часу для ознайомлення з відзивом, вказавши, що відповідь на відзив надавати не буде, а також просив не викликати у судове засідання свідків оскільки усі обставини справи доводяться довідками з архіву.

Зважаючи на вищевикладене, а також на те, що представник позивача є професійним юристом адвокатом у зв`язку з чим має високий рівень правової освіти, тому посилання представника позивача на те що він не мав достатньо часу на ознайомлення з відзивом, враховуючи відсутність відповідного клопотання про надання такого часу, не є поважними причинами пропуску процесуального строку.

Також суд вважає необхідним зазначити, що нормами цивільного процесуального законодавства України не передбачено повернення на стадію підготовчого судового засідання після того як справа була призначена до розгляду по суті.

Поновлення процесуального строку зі сплином значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

З огляду на викладене, оскільки представником позивача не наведено поважних причин, які не залежали від нього та об`єктивно перешкоджали подати до суду у встановлений процесуальним законом строк заяву про зміну предмета позову та про виклик свідків, а пропущений процесуальний строк не може вважатися розумним та відповідати завданню цивільного судочинства, тому суд вважає за необхідне відмовити представнику позивача у задоволенні заявлених ним клопотань.

Керуючись ст. 11, 12, 49, 83, 126, 127, 189, 197-198, 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання представника позивача - адвоката Саєнка Богдана Олександровича про зміну предмета позову та про виклик свідків - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Огієнко