КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/6262/19 Головуючий у 1 інстанції - Кошель Л.М.
Апеляційне провадження № 22-з/824/19/2021 Доповідач - Мараєва Н.Є.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Заришняк Г.М., Рубан С.М.

При секретарі: Гаврюшенко К.О.

розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5

про ухвалення додаткового рішення

в справі за позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма

"Матюші" про розірвання договорів оренди земельних ділянок, -

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2020 року позови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задоволено.

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2020 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» /адреса: вул. Олеся Гончара, буд. 1/42, офіс 509, м. Біла Церква, Київська обл., 09100, / на користь позивачів витрати на професійну правничу допомогу.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року апеляційну скаргу представника ТОВ Агорофірма "Матюші" на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2020 року - задоволено частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2020 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Матюші" на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - скасовано і постановлено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вимог в цій частині відмовлено.

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Матюші" на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2020 року - задоволено.

Додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2020 року скасовано і постановлено нове, яким в задоволенні заяви представника позивачів про ухвалення додаткового рішення - відмовлено.

17 грудня 2020 року до Київського апеляційного суду від представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду.

В заяві представник позивачів просить ухвалити додаткове рішення у цій справі, щодо стягнення з ТОВ Агрофірма "Матюші" на користь позивачів судових витрат, а саме: на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 11 859, 20 грн.; на користь ОСОБА_5 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 11 859, 20 грн.; на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 11 859, 20 грн.; на користь ОСОБА_4 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 11 859, 20 грн.; на користь ОСОБА_3 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 11 859, 20 грн.

01 лютого 2021 року до Київського апеляційного суду від представника ТОВ Агрофірма "Матюші" надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якому він просить відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_6 від 11 грудня 2020 року про ухвалення додаткового рішення у справі №357/6262/19 про стягнення з ТОВ Агрофірма "Матюші" на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 59 296 грн.

В обґрунтування заперечення зазначав, що позивачами не надано суду апеляційної інстанції докази, які б свідчили про фактичне понесення ними витрат на оплату послуг АБ "Кузьменко Світлани", щодо надання ним професійної правничої допомоги, тобто документально не підтверджено ці витрати, а тому, вимоги позивачів про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не підлягають задоволенню судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 3 ст. 133 ЦПК України До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

ЦПК України передбачає такі критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 01 липня 2020 року у справі №313/558/17, від 04 листопада 2018 року у справі №753/15687/15-ц та від 26 вересня 2018 року у справі №753/15683/15.

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду, представник позивачів зазначав, що загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу, які позивачі понесли у зв`язку із розглядом цієї справи в суді апеляційної інстанції становить 59 296 грн.

Заперечуючи проти заяви, представник ТОВ Агрофірма "Матюші", зокрема, зазначав, що згідно вимог закону на підтвердження понесеного розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, заявник повинен надати суду договір про надання професійної правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на професійну правничу допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Такого ж правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/15, а також у постановах Верховного Суду від 13 липня 2020 року у справі №476/489/17, від 24 червня 2020 року у справі №127/10277/19 та від 18 грудня 2019 року у справі №509/550/17-ц.

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, представником позивачів до заяви було додано копії наступних документів: акт надання правничої допомоги від 11 грудня 2020 року ( том 5, а.с. 6); детальний опис та розрахунок витрат на правничу допомогу у справі №357/6262/19 від 17 грудня 2020 року (том 5, а.с. 7); а також копії прибуткових касових ордерів №47 від 11 грудня 2020 року, №49 від 11 грудня 2020 року, №51 від 11 грудня 2020 року (том 5, а.с. 8-10); договорів про надання правничої допомоги №06/3 від 01 червня 2019 року, №06/4 від 01 червня 2019 року, №06/5 від 01 червня 2019 року, №06/7 від 01 червня 2019 року, №06/10 від 01 червня 2019 року ( том 5, а.с. 11-15); додаткові угоди до договору про надання правничої допомоги №06/4 від 01 червня 2019 року, до договору про надання правничої допомоги №06/7 від 01 червня 2019 року, до договору про надання правничої допомоги №06/10 від 01 червня 2019 року, до договору про надання правничої допомоги №06/3 від 01 червня 2019 року та до договору про надання правничої допомоги №06/5 від 01 червня 2019 року (том 5, а.с. 16-20).

Проте, зазначені вище документи не можна вважати належним підтвердженням понесення позивачами розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги з огляду на наступне.

Відповідно до п. 25 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148 приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером, підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання.

Про приймання установами/підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається квитанція, яка підписана головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником, підпис яких може бути засвідчений відбитком печатки цієї/цього установи/підприємства.

Отже, із зазначеного вище вбачається, що прибутковий касовий ордер є підставою для приймання готівки, а про сам факт її приймання свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру.

Таким чином, належним доказом підтвердження понесеного позивачами розміру витрат на професійну правничу допомогу, є саме квитанція до прибуткового касового ордеру, що узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у зазначених вище постановах, а тому, прибуткові касові ордери не можуть братись судом апеляційної інстанції до уваги.

Колегією суддів встановлено, що до заяви про ухвалення додаткового рішення суду представником позивачів не було додано квитанцій про сплату витрат на професійну правничу допомогу у вказаному нею розмірі, а саме на загальну суму 59 296 грн., чи інших підтверджуючих документів.

Отже, враховуючи зазначене вище, а саме відсутність в матеріалах справи квитанцій до прибуткових касових ордерів (або інших документів, підтверджуючих сплату готівки в касу АБ "Кузьменко Світлани") не дає належних підстав для задоволення заяви.

Тому, судова колегія вважає, що належних доказів того, що позивачі понесли витрати на професійну правничу допомогу, а також, що ними були фактично сплачені кошти в АБ "Кузьменко Світлани" - немає.

Таким чином, враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення суду не підлягає задоволенню, оскільки позивачами не було надано суду апеляційної інстанції доказів, які б свідчили про фактичне понесення ними витрат на оплату послуг АБ "Кузьменко Світлани" за надання ним професійної правничої допомоги.

Керуючись ст.ст. 76-83, 133, 141, 258, 259, 263, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення суду - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 05 лютого 2021 року.

Головуючий:

Судді: