Ухвала

04 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 761/14537/15-ц

провадження № 61-17359ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на додаткову ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», заінтересовані особи: старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві - Шеремет Олександр Вікторович, ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними, скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2020 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулось до суду зі скаргою, в якій просило визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремета О. В. щодо арешту майна банку, як боржника у виконавчому провадженні № 60640958, та скасувати постанову старшого державного виконавця Шеремета О. В. від 21 грудня 2019 року про арешт майна боржника в ході примусового виконання виконавчого листа № 761/14537/15, виданого 05 лютого 2018 року Шевченківським районним судом м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2020 року скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено частково.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шеремета О. В. від 21 грудня 2019 року у ВП № 60640958 про арешт майна боржника.

Вимоги скарги в частині визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Шеремета О. В. щодо арешту майна боржника залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2020 року залишено без змін.

Додатковою ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення (ухвали) у даній справі задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 100 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року додаткову ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 02 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року.

25 січня 2021 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку з касаційною скаргою на додаткову ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року.

В касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення у справі, яким відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Крім цього, заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що копію постанови суду апеляційної інстанції було отримано ним засобами електронної пошти 24 грудня 2020 року, на підтвердження чого надає відповідні докази.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та додані до скарги матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.

При цьому Верховним Судом враховано, що оскаржувана постанова апеляційного суду була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 28 грудня 2020 року, а касаційна скарга подана в межах тридцятиденного строку після цієї дати.

З огляду на наведене, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права).

Оскільки викладені в касаційної скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.

Крім цього, у касаційній скарзі заявник просить зупинити виконання додаткової ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року до закінчення розгляду справи у касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови).

Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи, що заявником не наведено достатньо обґрунтованих підстав, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судового рішення, зокрема, не надано доказів відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» строк на касаційне оскарження додаткової ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на додаткову ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року.

Відмовити у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про зупинення виконання додаткової ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

В. М. Коротун