Справа № 310/6607/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

26 січня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов мотивує тим, що їй належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 . Відповідач значиться зареєстрованим у вказаній квартирі. Позивач вказав, що відповідач був зареєстрований у зазначеній квартирі з дозволу попереднього власника квартири, але до теперішнього часу з реєстрації не знявся.

В судове засідання позивач та його представник не з"явилися, надали судові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечували.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 28.02.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Градовою В.Г, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 18418745 від 28.02.2014 р., ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 22.07.2020 р., виданої Центром надання адміністративних послуг у м. Бердянськ виконавчого комітету Бердянсько міської ради, за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1 позивач по справі, ОСОБА_3 матів позивача та ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 "ясовано, що відповідач був зареєстрований у вказаній квартирі зі згоди попереднього власника вказаної квартири та не є родичем позивача, особисті речі та будь-яке інше майно відповідача в квартирі відсутні.

Відповідно до п.4.5 договору купівлі-продажу квартири від 28.02.2014 р., продавці зобов`язуються до 07.03.2014 року здійснити всі дії, необхідні для фактичної передачі квартири покупцю, тобто зняти з реєстраційного обліку всіх членів сім`ї, звільнити відчужувану квартиру від речей домашнього вжитку для вільного та безперешкодного користування нею покупцем, передати покупцю ключі, а також вчинити інші дії потрібні для реалізації права власності в повному обсязі.

Відповідно до ст. 9 ЖК України, ст. 47 Конституції України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Частиною 1. ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свсг: особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого нмайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11).

Судом встановлено, що при вселенні у зазначену квартиру позивачем, вона була вільною, ніяких речей відповідача там не було, ніколи відповідач туди не з`являвся та не заявляв свої права на житло. Відповідач не спростував обставини, викладені у позовній заяві.

За таких обставин суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою, належною ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законими та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням- квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено 05 лютого 2021 року.

Суддя Н. І. Черткова