Справа № 738/1191/21
№ провадження 2/738/449/2021
І М Е H Е М У К Р А Ї H И
01 грудня 2021 року місто Мена Чернігівської області
Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi головуючого суддi Парфененко О. Я., за участю секретаря судового засідання Минець П. Д., pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача.
16 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів. Позов мотивований тим, що 16 серпня 2018 року ОСОБА_1 надала, а ОСОБА_2 отримала грошові кошти, згідно з договором позики в розмірі 318 988,00 грн. На підтвердження укладеного договору ОСОБА_2 видала розписку, строк повернення коштів до 15 вересня 2018 року. 16 серпня 2018 року ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 отримала грошові кошти, згідно з договором позики у розмірі 434 830,00 грн. На підтвердження укладеного договору ОСОБА_2 видала розписку, строк повернення коштів до 31 жовтня 2018 року. 21 серпня 2018 року відповідачка повернула 12 681,00 грн. Відповідачка порушила умови договору, станом на 14 вересня 2021 року утворилась заборгованість у сумі 1 201 238,18 грн, яка складається з: 741 137,00 грн заборгованості відповідно до боргового зобов`язання; 144 337,16 грн інфляційного збільшення суми боргу; 64 997,40 грн 3% річних за статтею 625 ЦК України; 250 766,62 грн процентів за користування коштами у розмірі облікової ставки Національного банку України, яку позивачка просить стягнути з відповідачки та 11 804,00 грн судових витрат, понесених при зверненні до суду за подання позовної та заяви про забезпечення позову.
Відповідачка відзив на позовну заяву не подала.
Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті.
Позивачка, представник позивачки у судове засідання не з`явились, представник позивачки подав клопотання, в якому просив здійснити розгляд справи без участі позивачки, позовні вимоги підтримує.
Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомила.
Інші процесуальні дії.
19 жовтня 2021 року до суду від позивачки надійшла заява про збільшення позовних вимог № 65 від 18 жовтня 2021 року, у якій позивачка просить стягнути із відповідачки заборгованість у сумі 1 212 183,40 грн, яка складається з: 741 137,00 грн заборгованості відповідно до боргового зобов`язання; 150 527,83 грн інфляційного збільшення суми боргу; 66 237,72 грн 3% річних за статтею 625 ЦК України; 254 280,85 грн процентів за користування коштами у розмірі облікової ставки Національного банку України та 11 804,00 грн судових витрат, понесених при зверненні до суду за подання позовної та заяви про забезпечення позову (арк. с. 63-76).
01 листопада 2021 року до суду від позивачки надійшла заява про збільшення позовних вимог № 66 від 23 жовтня 2021 року, у якій позивачка просить стягнути із відповідачки заборгованість у сумі 1 213 827,41 грн, яка складається з: 741 137,00 грн заборгованості відповідно до боргового зобов`язання; 150 527,83 грн інфляційного збільшення суми боргу; 66 666,59 грн 3% річних за статтею 625 ЦК України; 255 495,99 грн процентів за користування коштами у розмірі облікової ставки Національного банку України та 11 804,00 грн судових витрат, понесених при зверненні до суду за подання позовної та заяви про забезпечення позову (арк. с. 100-111).
Згідно з ухвалою суду від 01 листопада 2021 року, внесеною до протоколу судового засідання, суд прийняв до розгляду заяву про збільшення позовних вимог № 66 від 23 жовтня 2021 року.
Згідно з ухвалою від 01 грудня 2021 року суд постановив здійснити заочний розгляд справи.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Суд встановив, що 16 серпня 2018 року між позивачкою та відповідачкою укладений договір позики, за яким ОСОБА_2 отримала в позику у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 318 988,00 грн., які відповідачка зобов`язалася повернути до 15 вересня 2018 року. Факт отримання коштів у сумі 318 988,00 грн підтверджується розпискою. 21 серпня 2018 року ОСОБА_2 повернула ОСОБА_1 12 681,00 грн (арк. с. 35-36).
16 серпня 2018 року між позивачкою та відповідачкою укладений договір позики, згідно з яким ОСОБА_2 отримала в позику у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 434 830,00 грн., які відповідачка зобов`язалася повернути до 31 жовтня 2018 року. Факт отримання коштів у сумі 434 830,00 грн підтверджується розпискою (арк. с. 37).
Уклавши з позивачкою договори та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості, відповідачка порушила зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості.
Згідно з Розрахунком заборгованості станом на 01 листопада 2021 року відповідачка має заборгованість перед позивачкою у загальній сумі 1 213 827,41 грн, в тому числі: 741 137,00 грн заборгованості відповідно до боргового зобов`язання; 150 527,83 грн інфляційного збільшення суми боргу; 66 666,59 грн три проценти річних; 255 495,99 грн процентів за користування коштами у розмірі - облікової ставки Національного банку України (арк. с. 100-111).
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Правочином є вольова дія, тобто поєднання волі та волевиявлення сторін. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).
За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що: «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки».
Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до положень статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до зазначених вимог закону, суд встановив, що між позивачкою та відповідачкою були укладені договори позики, згідно з якими позивачка надала в позику відповідачці грошові кошти в обмін на зобов`язання відповідачки повернути вказані кошти у визначений строк. Проте свої зобов`язання відповідачка не виконала.
Суд дійшов висновку, що надані позивачкою розписки є підтвердженням існування між сторонами договірних зобов`язань та, відповідно, свідчать про існування між сторонами укладених договорів позики, є доказами не лише факту укладення договорів, але й факту передачі грошових сум відповідачці.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідачки на користь позивачки заборгованість, яка станом на 01 листопада 2021 року становить 1 213 827,41 грн та складається з 741 137,00 грн заборгованості відповідно до боргового зобов`язання; 150 527,83 грн інфляційного збільшення суми боргу; 66 666,59 грн - три проценти річних; 255 495,99 грн процентів за користування коштами у розмірі облікової ставки Національного банку України та 11 350,00 грн у порядку розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 202, 207, 263, 625, 627, 638, 1046, 1047, 1048 ЦК України, статтями 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами від 16 серпня 2018 року у розмірі 1 213 827,41 грн (станом на 01 листопада 2021 року), яка складається з: 741 137,00 грн заборгованості відповідно до боргового зобов`язання; 150 527,83 грн інфляційного збільшення суми боргу; 66 666,59 грн - три проценти річних; 255 495,99 грн процентів за користування коштами у розмірі облікової ставки Національного банку України.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11 350,00 грн у відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Оксана ПАРФЕНЕНКО