Справа № 758/7638/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року суддя Подільського районного суду м. Києва Анохін А.М., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбрелла» до Міністерства юстиції України, третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Іващенко Н.В. про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 1398/5 від 13.04.2020 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав» та зобов`язання вчинити дії щодо поновлення реєстраційних прав,

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2020 року позивач звернувся з позовом до Міністерства юстиції України, третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Іващенко Н.В. про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 1398/5 від 13.04.2020 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав» та зобов`язання вчинити дії щодо поновлення реєстраційних прав.

09 липня 2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Корніловій Ж.О.

Відповідно до ч. 7 ст. 33 ЦПК України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ.

17 листопада 2020 року згідно розпорядження та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Захарчук С.С.

20 січня 2021 року згідно розпорядження та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М.

Суддя, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, вважає, що у відкритті провадження у цивільній справі слід відмовити з наступних підстав.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

За загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Разом з тим ст. 20 ГПК України визначено предметну та суб`єктну юрисдикцію господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції. Так, за ч. 1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених ч. 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) ФОП.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 13 квітня 2020 року №1398/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав»;

- зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення реєстраційних дій, скасованих на підставі наказу Міністерства юстиції України від 13 квітня 2020 року № 1398/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав».

Тобто, підставою для звернення до суду з даною позовною заявою є винесення Міністерством юстиції України рішення та вчинення реєстраційної дії на підставі договору іпотеки.

Наведене вище свідчить про те, що до юрисдикції господарських судів належать спори щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи (такий висновок суду відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, сформульованій у постанові від 14 квітня 2020 року у справі № 295/5047/18).

Крім того, відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.06.2020 в справі № 640/11713/20 у відкритті провадження за даною позовною заявою було відмовлено з посиланням на суб`єктний склад та зазначено, що справа має розглядатись за правилами господарського судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право, зокрема, на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право доступу до суду є невід`ємною складовою права на суд, гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції (див. mutatis mutandis рішення у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, заява № 4451/70). "Право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за його природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", п. 1 ст. 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети (див. mutatis mutandis рішення у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland) від 16 червня 2001 року, заява № 28249/95, § 53).

Застосовані державою обмеження права на доступ до суду не можуть бути такими, що порушують саму сутність права. Більше того, обмеження не входить у сферу застосування п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо не переслідує легітимну мету, і якщо відсутнє "пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою" (див. mutatis mutandis рішення у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, заява № 8225/78, § 57; рішення у справі "Файєд проти Сполученого Королівства" (Fayed v. the United Kingdom) від 21 вересня 1980 року, заява № 17101/90, § 65).

Розгляд справи судом, який має юрисдикції для розгляду позовних вимог є гарантією того, що рішення у відповідній справі за цими вимогами ухвалить належний суд. Отже, не є порушенням права позивача на справедливий суд відмова у відкритті провадження у справі № 756/814/21 з метою розгляду спору судом належної юрисдикції, оскільки вимоги позивача має розглянути той суд, який встановлений для цього законом.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбрелла» до Міністерства юстиції України, третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Іващенко Н.В. про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 1398/5 від 13.04.2020 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав» та зобов`язання вчинити дії щодо поновлення реєстраційних прав.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарських судів.

Копію ухвали з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка звернулась з нею до суду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.М.Анохін