ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/1123/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.21 смт Золочів

Золочівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Квітки О.О.,

за участі секретаря Попової В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Золочів Харківської області скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» на дії державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян О.А.,

встановив:

19.10.2021 представник ТОВ «Харківгаз Збут» за довіреністю №Др-60-1220 від 30.12.2020 адвокат Кіпоть І.Г. звернулася до суду з вказаною скаргою, в якій просить суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян Оксани Анатоліївни від 24.09.2021 про повернення судового наказу №622/217/20 від 02.10.2020 стягувачу; зобов`язати державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян Оксану Анатоліївну відновити виконавче провадження по примусовому виконанню судового наказу № 622/217/20 від 02.10.2020.

В обґрунтування скарги зазначено, що Золочівським районним судом Харківської області 02.10.2020 було видано судовий наказ № 622/217/20 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Харківгаз Збут» суму боргу у розмірі 3219,07 грн, 3% річних у розмірі 279,16 грн, інфляційні втрати у розмірі 702,18 грн та судовий збір у розмірі 210,20 грн. На підставі заяви стягувача ТОВ «Харківгаз Збут» на підставі вказаного судового наказу ВДВС було відкрито виконавче провадження № 63671292. 06.10.2021 стягувачем було отримано постанову державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян О.А. про повернення виконавчого документа, в якій було зазначено, що в ході примусового виконання рішення встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення в рамках примусового виконання виконавчого документа. Проте, на думку заявника, встановлення ліквідного майна, на яке можливо звернути стягнення в рамках примусового виконання виконавчого документа, у власності боржника є не єдиною можливою виконавчою дією для виконання рішення суду, у зв`язку з чим заявник був вимушений звернутися до суду зі вказаною скаргою.

Представник скаржника адвокат Хом`як Р.В. в судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду письмову заяву, в якій повністю не погодився з відзивом державного виконавця Шиян О.А., зазначивши, що нею не надано доказів на підтвердження того, що нею здійснювалися запити щодо встановлення можливих рахунків боржника ОСОБА_1 , як не надано також і актів на підтвердження того, що державним виконавцем здійснювалися виїзди за адресою проживання боржника ОСОБА_1 .. Тобто державним виконавцем не надано жодних доказів про проведення виконавчих дій щодо встановлення майна боржника, на яке можна було б звернути стягнення в межах виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості. Крім того, копія відзиву не була направлена стягувачу. На підставі чого представник стягувача просив суд задовольнити скаргу, розгляд якої провести без його участі

Державний виконавець Шиян О.А. в судове засідання також не з`явилася, надіслала поштою письмовий відзив на скаргу, в якому зазначила, що 18.11.2020 до відділу надійшов судовий наказ № 622/217/20 від 02.10.2020. 02.12.2020 постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження № 59279, винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Крім того здійснені запити до ДПІ України, УПФУ, МВС, які потім неодноразово були продубльовані, та здійснено виклик боржника. Постановою державного виконавця від 12.03.20 було накладено арешт коштів боржника у різних банках. 24.03.2021 здійснено виїзд за адресою проживання боржника. 22.09.2021 державним виконавцем повторно накладено арешт коштів боржника у різних установах банків. Водночас відповідно до відповіді Державної фіскальної служби України у боржника відсутні відкриті рахунки у банках та інших фінансових установах. Крім того, за боржником не зареєстровані транспортні засоби, а тому майна, належного боржнику в межах суми боргу не виявлено. 22.09.2021 було винесено постанову про повернення виконавчого документу. Станом на 11.11.2021 жодна зі сторін не зверталася до відділу зі скаргами чи заявами на дії державного виконавця. Крім того, за територіальною юрисдикцією Золочівський район відноситься до Богодухівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Тому просить відмовити в задоволенні скарги у повному обсязі, винести рішення відповідно до норм чинного законодавства без участі їх представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.04.2020 Золочівським районним судом Харківської області у справі 622/217/20 було видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Харківгаз Збут» суми боргу у розмірі 3219,07 грн, 3% річних у розмірі 279,16 грн, інфляційні втрати у розмірі 702,18 грн та судовий збір у розмірі 210,20 грн. Вказаний судовий наказ було отримано стягувачем 02.10.2020.

Постановою державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян О.А. від 24.09.2021 судовий наказ № 622/217/20, виданий 02.10.2020 повернуто стягувану ТОВ «Харківгаз Збут» у зв`язку з тим, що згідно з відповідями, які надійшли до відділу з установ, які контролюють наявність майна, майна, належного боржнику в межах суми боргу не виявлено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В статті 129-1Конституції України зазначено, що суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковими до виконання, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Закон України «Про виконавче провадження» (далі-Закон) визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ст.447ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що державним виконавцем Шиян О.А. було повернуто зазначений виконавчий документ стягувачу, оскільки вжитими державним виконавцем заходами стягнути кошти не виявилось можливим.

Підставою для повернення виконавчого листа державним виконавцем було вказано, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 «Про виконавче провадження».

Частиною другою статті 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною третьою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

У правовій позиці КЦС ВС, яка викладена у постанові від 24.12.2020 у справі № 308/12857/17, зазначено, що суд апеляційної інстанції правильно виходив із того, що головний державний виконавець не вжив достатніх, ефективних заходів для своєчасного примусового виконання виконавчого документу, проявивши неправомірну бездіяльність всупереч статей 10, 18, 48 Закону України «Про виконавче провадження», які регламентують здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення з використанням можливостей, передбачених у статті 48 цього Закону. Внаслідок цього рішення суду тривалий час не виконувалось, а потім було прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 31 серпня 2017 року, яка є передчасною, порушує права стягувача у виконавчому провадженні, позбавляє останнього можливості отримати стягнуті на його користь грошові кошти.

З огляду на встановлені судом обставини суд вважає, що постанова державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян О.А. від 24.09.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу, є неправомірною, а тому скарга підлягає задоволенню, а постанова державного виконавця - скасуванню.

Водночас відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

У зв`язку з чим суд вважає за доцільне зобов`язати державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян Оксану Анатоліївну відновити виконавче провадження по примусовому виконанню судового наказу № 622/217/20 від 02.10.2020, яка може передати вказане виконавче провадження до Богодухівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 447, 450, 451 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» на дії державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян О.А. задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян Оксани Анатоліївни від 24.09.2021 про повернення судового наказу №622/217/20 від 02.10.2020 стягувачу.

Зобов`язати державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян Оксану Анатоліївну відновити виконавче провадження по примусовому виконанню судового наказу № 622/217/20 від 02.10.2020.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо в Харківський апеляційний суд шляхом подачі в 15-денний термін апеляційної скарги з дня її проголошення, а особами, які приймають участь у справі, але не були присутні при оголошенні ухвали у той же строк з моменту отримання копії ухвали суду.

Суддя О. О.Квітка