Справа № 171/1519/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2021 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря Титаренко Л.Б.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Зеленодольської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом до відповідача Зеленодольської міської ради про визнання права власності на незакінчений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями літ.Б-гараж, літ.В-сарай, літ.Г-уборна, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Батько залишив заповіт за яким все своє майно заповів їй ОСОБА_2 .

Позивач вказує, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0114, площею 0,1195 га у межах згідно з планом, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована по АДРЕСА_1 , а також на недобудований житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 . На вказану земельну ділянку державним нотаріусом їй видано свідоцтво про право на спадщину.

ОСОБА_2 зазначає, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 червня 2019 року державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на недобудований житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 . Підставою для відмови у видачі правовстановлюючого документа вказано те, що право власності на недобудований житловий будинок, яке виникло на підставі договору дарування, не пройшло державну реєстрацію, відповідно до вимог законодавства.

Позивач зазначає, що позбавлена можливості прийняти спадщину після смерті батька на вищевказаний недобудований житловий будинок , тому вимушена звернутися до суду за захистом свого права.

Просить визнати за нею право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями: літ.Б-гараж, літ.В-сарай, літ.Г-уборна, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 04.09.2020 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 24.09.2020 року закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2020 року у державного нотаріуса Зеленодольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області витребувано належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та належним чином засвідчену копію нотаріальної справи за договором дарування незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Мала Костромка, Апостолівського району Дніпропетровської області від 06 лютого 1996 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що був посвідчений державним нотаріусом Зеленодольської державної нотаріальної контори Оксамитною Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 205.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2020 року з Криворізької філії державного нотаріального архіву Дніпропетровської області витребувано належним чином засвідчену копію нотаріальної справи за договором дарування незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Мала Костромка, Апостолівського району Дніпропетровської області від 06 лютого 1996 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідченого державним нотаріусом Зеленодольської державної нотаріальної контори Оксамитною Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 205.

Представник позивача.подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача Зеленодольської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в які просить розгляд справи проводити в його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує, просить визнати за ОСОБА_2 право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12 березня 2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7, 43).

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 19 квітня 1960 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_3 (а.с.6,48).

ОСОБА_5 уклала шлюб 27.04.1985 року з ОСОБА_6 , після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище - ОСОБА_7 , що встановлено зі свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 (а.с.9, 48 зв.).

Як встановлено з копії заповіту від 20 листопада 2012 року ОСОБА_3 на випадок своє смерті зробив розпорядження, відповідно до якого все належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на день смерті, а також все те, на що за законом він буде мати право, він заповів ОСОБА_2 (а.с.47).

17 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернулася в Зеленодольську державну нотаріальну контору Дніпропетровської області. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.42).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51596233 спадкова справа після смерті ОСОБА_3 заведена 17.04.2018 року державним нотаріусом Зеленодольської державної нотаріальної контори, номер у спадковому реєстрі 62289465, номер у нотаріуса 34/2018 (а.с.45 зв.).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Зеленодольської міської ради від 16.04.2018 року № 421 вбачається, що ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 з 08.07.1971 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживав один (а.с.44).

ОСОБА_2 27 травня 2019 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі № 475, на земельну ділянку, кадастровий № :03:002:0114, площею 0,1195 га, у межах згідно з планом, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташовану в АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ДП АП № 000064, виданого Апостолівською районною радою Дніпропетровської області 23 лютого 1996 року на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Зеленодольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Оксамитною Н.В. 06 лютого 1996 року, за реєстровим № 204. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Державна реєстрація земельної ділянки проведена відділом в Апостолівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області 17 жовтня 2018 року (а.с.12,54,55,56,59).

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 168141585 від 27.05.2019 року встановлено , що власником земельної ділянки кадастровий № :03:002:0114, площею 0,1195 га, є ОСОБА_2 (а.с.13).

Відповідно до нотаріальної справи за договором дарування, укладеним між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , посвідченим державним нотаріусом Зеленодольської державної нотаріальної контори 06.02.1996 року за реєстровим № 205 (а.с.69-75) встановлено наступне.

З договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Зеленодольської державної нотаріальної контори Оксамитною Н.В. 06.02 1996 року, зареєстрованого в реєстрі за № 205, встановлено, що ОСОБА_4 подарував ОСОБА_3 незакінчений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями: Б-гараж, В-сарай, Г-уборна, що знаходиться в с. Мала Костромка, Апостолівського району, Дніпропетровської області. Вказаний будинок належить дарувальнику ОСОБА_4 на підставі довідки Апостолівського БТІ про стан його готовності та інвентаризаційну вартість від 21 січня 1996 року (а.с.71).

Згідно довідки Апостолівського міського БТІ, виданої ОСОБА_4 , встановлено, що готовність недобудованого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , вартістю в цінах 1995 року становить 230729000 крб. Крім того на земельній ділянці є Б-гараж, В-сарай, Г-уборна вартістю 76253000 крб.(а.с.72).

Відповідно до рішення виконкому Зеленодольської міської ради народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області від 15.01.1996 року ОСОБА_4 надано згоду на відчуження незакінченого будівництвом будинку (а.с.73).

Згідно заяви ОСОБА_10 вона надала згоду на дарування її чоловіком ОСОБА_4 належного на праві спільної власності житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельної ділянки розміром 0,12 га батьку чоловіка ОСОБА_3 (а.с.74, 75).

04 червня 2019 року ОСОБА_2 звернулася в Зеленодольську державну нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на недобудований житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.60).

Постановою державного нотаріуса Зеленодольської державної нотаріальної контори від 04.06.2019 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючого документа на недобудований житловий будинок. В постанові зазначено, що на день смерті спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилося спадкове майно, яке складається недобудований житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на підтвердження права власності на який було надано договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Зеленодольської державної нотаріальної контори Оксамитною Н.В., 06.02 1996 року за реєстровим № 205. Право власності на недобудований будинок не пройшло державну реєстрацію, відповідно до вимог ст.182 ЦК України (а.с.10,61).

Відповідно до технічного паспорту на об`єкт незавершеного будівництва за адресою по АДРЕСА_1 встановлено, що ступінь готовності об`єкта становить 54% (а.с.14-18).

Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Одним із способів набуття права власності є спадкування.

Статті 1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч.1,2 ст.1223 ЦК України).

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно п.1 Глави 13 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом.

За приписами п.п. 4.14, 4.15, 4.16, 4.17 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як встановлено судом ОСОБА_2 прийняла спадщину, оскільки звернулася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька у встановлений законом строк.

Постановою державного нотаріуса Зеленодольської державної нотаріальної контори від 04.06.2019 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючого документа на недобудований житловий будинок.

Згідно з ч.1 ст.190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

Статтею 334 ЦК України визначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно.

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Так, матеріалами справи встановлено, що об`єкт незавершеного будівництва був придбаний спадкодавцем ОСОБА_3 в результаті укладення договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Зеленодольської державної нотаріальної контори Оксамитною Н.В. 06.02.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за № 205.

На час виникнення спірних правовідносин діяли норми ЦК Української РСР, які підлягають застосуванню у даній справі.

Відповідно до ст.ст.243, 244 ЦК Української РСР за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому. До договорів дарування нерухомого майна застосовуються правила статті 227 і цього Кодексу.

Згідно ст.227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Статтею 128 ЦК Української РСР, яка визначала момент виникнення права власності у набувача майна за договором, встановлено, що право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов`язання доставки До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі.

Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про власність», який був чинним на момент придбання вищевказаного нерухомого майна, громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Згідно ч.1,3 ст.13 Закону України «Про власність» визначено, що об`єктами права власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Склад, кількість і вартість майна, що може бути у власності громадян, не обмежується, крім випадків, передбачених законом.

Таким чином, норми законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин не пов`язували момент набуття права власності за договором на нерухоме майно з днем державної реєстрації відповідно до закону.

Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що спадкодавець не виконав вимогу щодо державної реєстрації свого права власності на об`єкт незавершеного будівництва, при цьому це, не вплинуло на наявність у нього права власності на цей об`єкт, оскільки ОСОБА_3 набув таке право відповідно до вищенаведених норм законодавства на підставі договору дарування, який був нотаріально посвідчений, що не тягне його недійсність відповідно до ст.227 ЦК Української РСР.

За таких обставин суд приходить до висновку, що набувши за цивільно-правою угодою об`єкт незавершеного будівництва спадкодавець до моменту своєї смерті був його законним власником, а отже вказане майно входить до складу спадщини та може бути успадковане у передбаченому законом порядку.

Зі змісту ст.ст.15, 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п.23) зазначив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обраний позивачем такий спосіб захисту свого порушеного права як визнання права власності в порядку спадкування за законом є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та самого порушеного права позивача, а тому може бути застосований судом.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4,5,12,13,76-82,89,95,247,258-259,264-265,273,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Зеленодольської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями: літ.Б-гараж, літ.В-сарай, літ.Г-уборна, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 04.02.2021 року.

СуддяЛ. І. Кодрян