_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/5319/21
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02.12.2021 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Гниличенко М.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення майнової та моральної шкоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2021 року до Суворовського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана представником позивача адвокатом Байгуш О.Ю., до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , яка мотивована тим, що 24.09.2021 року позивач через мережу Інтернет замовив у ФОП ОСОБА_2 автомобільні чохли, 25.09.2021 року після отримання товару, позивач перерахував відповідачу кошти, що підтверджується копіями електронних квитанцій, однак при розпакуванні виявилось, що позивачу було продано чохли іншого кольору, та не такий був зовнішній вигляд товару як на фото, про який була домовленість, на претензії з приводу введення позивача в оману щодо неякісного товару, сторона відповідача не відповідає, не вирішено питання щодо повернення коштів, оскільки позивач відмовляється від придбаного товару та не бажає його обмінювати на інший, внаслідок чого він змушений звернутись з позовом до суду, при цьому посилається на норми Закону України «Про захист прав споживачів».

Позивач просить стягнути на його користь з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , місцезнаходження АДРЕСА_1 наступне:

- грошові кошти сплачені в рахунок виконання нікчемного правочину в сумі 3500,00 грн.;

- грошові кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 3500,00 грн.;

- грошові кошти в рахунок відшкодування майнової шкоди в сумі 226,00 грн.;

- відшкодування судових витрат в сумі 3500,00 грн.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси від 26.10.2021 року матеріали за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів направлено до Одеського апеляційного суду для визначення підсудності в порядку частини 1 статті 26 ЦПК України/а.с.36/.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.11.2021 року визначено підсудність справи № 523/19021/21 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів - Київському районному суду м.Одеси./а.с.40/.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2021 року справу за вказаним позовом було розподілено судді Гниличенко М.В.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 29.11.2021 року вказану позовну заяву було залишено без руху, та зазначено, що за пред`явлення вказаного позову, позивачу ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за три вимоги майнового характеру, що становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб /908,00грн./, що складає суму 2724,00 грн. та надати до суду оригінал документу про сплату.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Обов`язковість сплати коштів у вигляді судового збору в дохід держави є одним з ключових чинників економічного розвитку країни шляхом наповнення Державного та місцевих бюджетів.

При вирішенні питання про відкриття провадження по справі суд повинен в першу чергу вирішити питання підсудності справи та сплати сторонами судового збору в дохід держави.

В даному випадку, при поданні позову ОСОБА_1 було з`ясовано, що питання підсудності не порушено, але не сплачено судовий збір в дохід держави.

Оскільки, позивачем у позові було зазначено, що він звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», то при відкритті провадження по справі з метою недопущення порушення норм закону щодо сплати судового збору, було здійснено аналіз норм Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про судовий збір», який фактично регламентує розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати.

Обов`язок сплатити судовий збір позивачем по справах про захист прав споживачів вирішується окремо в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи на розсуд суду.

Позивач, вважаючи, що порушені його права споживача, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги таким чином, щоб у суду не виникло сумніву щодо звільнення його від сплати судового збору.

Вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а, отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру (постанова КЦС ВС від 28 листопада 2018 р. у справі № 761/11472/15-ц).

В ухвалі Київського районного суду м.Одеси від 29.11.2021 року про залишення позову без руху, було звернуто увагу позивача на норми п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», якою визначено, що споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) відповідно до закону. Тобто, споживачі звільнені від сплати судового збору за подання позову про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої лише внаслідок недоліків /дефекту/ продукції, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Також, звернуто увагу позивача на статтю 9 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено право споживача при придбанні товару належної якості, коли споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням.

В обґрунтування ухвали суду про залишення позову без руху у зв`язку з не сплатою судового збору, суд не може посилатись на докази додані до позову, або докази, які не додано до позову, зокрема відсутня інформація щодо веб-сайту в мережі Інтернет, де було здійснено замовлення позивачем, та на якому можливо ознайомитися з умовами придбання товарів та відповідальністю, не надано конкретної інформації який саме товар /чохли/ замовляв позивач, його характеристики та невідповідності надісланому товару, щоб проаналізувати питання щодо придбання товару позивачем з недоліками /дефектами/ або придбання товару належної якості, оскільки вказані питання є прерогативою при розгляді справи по суті, тому суд виходить лише із обставин справи, зазначених у позові.

Основним завданням постановлення ухвали про залишення позову без руху було встановлення відповідності обставин справи, зазначених у позові, з нормами п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів».

Разом з тим, в даному випадку, із обставин та доводів позовної заяви, не розглядаючи справу по суті, а вирішуючи лише питання сплати судового збору, наявність звільнення від сплати судового збору у відповідності з нормою п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», не було встановлено.

При цьому в ухвалі зазначено, що позовна заява містить три вимоги, перша з яких стягнення грошових коштів сплачених в рахунок виконання нікчемного правочину в сумі 3500; друга про стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 3500 грн., третя стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування майнової шкоди в сумі 226 грн., за які необхідно сплатити судовий збір. Крім того, у позові зазначено питання про відшкодування судового збору, яке вирішується судом при ухваленні рішення.

Однак, в порушення наведених норм, позивачем при зверненні до суду, за вищевказані позовні вимоги не сплачено судовий збір, згідно до Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 року станом на 01.01.2021 року.

Позивачу було повідомлено про необхідність виправити зазначені у вказаній ухвалі недоліки позову протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, та роз`яснено, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Копія ухвали Київського районного суду м.Одеси від 29.11.2021 року була направлена на електронну пошту представника позивача адвокату Байгуш О.Ю.

30.11.2021 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків та клопотання про долучення доказів, проте у заяві про усунення недоліків фактично викладена правова позиція позивача, в обґрунтування відкриття провадження по справі.

Однак, необхідно зазначити, що захист прав споживачів має ряд тонкощів, які вимагають чіткої стратегії та тактики захисту, належного обґрунтування позову та доказової бази, адже навіть чітко визначені норми чинного законодавства неодноразово були піддані різним підходам їх трактування, що відображено у судовій практиці.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Відповідно до вимог ст.185 ЦПК України, якщо позивачем відповідно до ухвали суду не усунуті недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Тому, на підставі викладеного, позовну заяву ОСОБА_1 необхідно вважати неподаною і повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 185, 353ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення майнової та моральної шкоди - вважати неподаною та повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачу право повторно звернутись до суду після усунення обставин, що стали підставою для повернення даної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.12.2021 року.

Суддя Гниличенко М. В.