Номер справи 623/4367/21
Номер провадження 2-о/623/176/2021
РІШЕННЯ

іменем України

01 грудня 2021 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі головуючого судді Одарюка М. П.,

за участю секретаря Костенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу № 623/4367/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Ізюмський міський відділ державної реєстрації актів в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків), Орган опіки та піклування Ізюмської міської ради Харківської області про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2021 р. заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства. В обґрунтування заяви вказує на те, що познайомилася з ОСОБА_2 у вересні 2005 року, з грудня 2006 року стали разом проживати і вести спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дитина, що підтверджується свідоцтвом про народження сепії НОМЕР_1 виданим Гірницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області 06 серпня 2010 року. Актовий запис про народження сина із зазначенням відомостей про батька виконано відповідно до ч.1 ст.135 СК України. По батькові дитини було дано за дорученням заявника на підставі від імені його біологічного батька ОСОБА_3 . Дії з реєстрацією шлюбу постійно відкладалися і вирішили зробити це перед тим,як син піде до школи. Але у зв`язку з початком в країні на цей момент військових дій, реєстрацію шлюбу знову відклали. Заявник та її син були зареєстровані за однією адресою з батьками ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (додаю свідоцтво про народження ОСОБА_2 , копії паспорта його батька,свідоцтва про зміну прізвища ОСОБА_6 на ОСОБА_5 , довідки про взяття на облік ОСОБА_4 ), що підтверджується і копією особового рахунку от 26.06.2020 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується актовим записом про смерть N 04 від 02 червня 2021 року виконаним Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). За життя ОСОБА_2 визнавав себе батьком малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкали однією сім`єю, він повністю забезпечував сім`ю матеріально, займався вихованням сина. Заявник вказує, що встановлення факту батьківства необхідного для того, щоб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( батьки померлого ОСОБА_2 ), мали б родинні зв`язки з онуком не тільки формально, але і юридично, а онук отримав б спадщину в разі їх смерті.

Представник заявника через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомили заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не надавали.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.80).

Із копії свідоцтва про народження ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що його матір`ю є ОСОБА_1 , батько ОСОБА_8 ( а.с.79). Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частин першої статті 135 СК України ( а.с.91- 92).

В якості доказів на підтвердження батьківства ОСОБА_2 позивачем надано копію нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_9 , який в заяві вказує, що більше 10 років знайом з ОСОБА_1 , як цивільною дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Проживав цією сім`єю в одному будинку, бачив, що ОСОБА_2 вважав ОСОБА_7 свої рідним сином, любив його, піклувався про нього, приводив його до дитячого садочка, а потів - до школи (а.с.90). Крім того, наданий ряд фотографій, на яких зображені ОСОБА_2 із дитиною та жінкою, зовні схожою на позивача. (а.с. 94-117).

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Заявник стверджує, що батьком ОСОБА_7 є ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ч.1,2, 3 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Частиною четвертою вказаної статті передбачено, що позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Отже, для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути лише висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогодні - це єдиний метод точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору цієї категорії справ.

Враховуючи обставини справи, характер правовідносин, в яких виник спір, суд вважає, що встановлення факту кровного споріднення між батьком і дитиною не може вважатися об`єктивним за відсутності висновку судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

Матеріали справи не містять доказів щодо спорідненості ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , висновок судово-біологічної експертизи відсутній.

Копія нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_9 не є беззаперечною підставою для встановлення факту визнання батьківства за відсутності інших належних та допустимих доказів, що достовірно засвідчують походження дитини від певної особи.

Суд не бере до уваги, надані заявником світлини на підтвердження факту батьківства ОСОБА_2 , так як з них неможливо дійти висновку щодо біологічного походження малолітнього ОСОБА_7 від померлого. Сам факт підтримання заявницею з померлим особистих стосунків, про які зазначила останні у поданій до суду заяві, не може бути покладений в основу визначення біологічного походження ОСОБА_7 від померлого.

Таким чином, достовірних доказів визнання ОСОБА_2 за життя свого батьківства щодо ОСОБА_7 не встановлено.

Інших обставин, які б давали суду підстави зробити висновок про доведеність вимог заяви не встановлено.

Крім того, суд звертає увагу, що ОСОБА_7 народився у 2008 році, а ОСОБА_2 помер у 2018 , тобто майже через 10 років після народження дитини, що є достатнім строком для оформлення всіх документів щодо визнання батьківства, проте, такі дії в добровільному порядку виконані не були, що свідчить про спірний характер ставлення померлого до факту свого батьківства.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів, які б із достовірністю підтверджували, що померлий за життя визнавав її сина ОСОБА_7 своїм, враховуючи відсутність доказів щодо кровного споріднення та достовірність біологічного походження ОСОБА_7 від померлого, суд проходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.4-5,10,81,89,259,263-265,273, 352,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Ізюмський міський відділ державної реєстрації актів в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Орган опіки та піклування Ізюмської міської ради Харківської області про встановлення факту батьківства.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М.П. Одарюк

Повний текст рішення виготовлено 02 грудня 2021 року.