Справа № 276/842/21
Провадження по справі №2/276/827/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем за заповітом. Відповідно до заповіту спадкодавець заповів йому Ѕ частку вищевказаного житлового будинку. Звернувшись до приватного нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, ОСОБА_1 отримав відмову, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно та відповідного правовстановлюючого документу про належність цього майна спадкодавцеві.

Позивач просить суд визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на Ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 16 серпня 2021 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання позивач не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилась, надіславши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено наступні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 20.01.2004 року виконкомом Сколобівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області.

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради за №214 від 29.04.2021 року, згідно запису по господарської книги №2 на 2001-2005 роки Сколобівської сільської ради, житловий будинок, який розміщений за адресою: АДРЕСА_2 , після перейменування та зміни поштової адреси по АДРЕСА_1 , рахувався за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з додатком до рішення Хорошівської селищної ради від 12.06.2020 №719, домогосподарству, що за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено нову адресу: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії технічного паспорту, виготовленого КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 06.06.2014 року, інвентаризаційна справа №90, загальна площа приміщень житлового будинку АДРЕСА_2 складає 69,6 кв.м.

Відповідно до довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №167 від 19.06.2014, згідно наявних даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи № 90, станом на 31.12.2012 року за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на нерухоме майно не зареєстровано.

Відповідно до звіту №210517/14-Л про проведення оцінки ринкової вартості житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вартість обєкта оцінки становить 46 702 грн. (а.сп.15-16).

Згідно з довідками, виданих виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради за №217 та №218 від 29.04.2021 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 , після перейменування та зміни поштової адреси, по АДРЕСА_1 ; разом з ним на день його смерті та протягом шести місяців після смерті, булла зареєстрована та проживала: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім того, відповідно до копії спадкової справи, зареєстрованої у Спадковому реєстрі за №3520066 (номер у нотаріуса 203), витребуваної з Житомирського обласного державного нотаріального архіву, спадкоємцем на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , є його дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 29.11.2017 року Хорошівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Відповідно до заповіту від 18.03.2016 року, посвідченого секретарем Сколобівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області зареєстрованого в реєстрі за №39, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіла 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 .

Згідно з листом приватногонотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Косинського С.О. №92/01-16 від 11.05.2021 року, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа за №64/2018, спадкоємці по даній справі за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , є в Ѕ частці син ОСОБА_1 , та в Ѕ частці онучка ОСОБА_2 .

Звернувшись до приватногонотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Косинського С.О. для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 отримав відмову, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно та відповідного правовстановлюючого документу про належність цього майна спадкодавцеві.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом, через відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно, не може реалізувати своє право на спадкування після померлої ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.

Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відсутність належним чином оформлених майнових прав за спадкодавцем, та як наслідок, неможливість їх успадкування має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України), є саме визнання права власності на спірне нерухоме майно за позивачем в порядку спадкування за заповітом.

Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, тому позовні вимоги підлягають до задоволення, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання права власності за позивачем на нерухоме майно буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності позивача, як спадкоємця.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на Ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: с.Сколобів, Хорошівський район Житомирська область; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя А.М. Збаражський