Справа №: 398/7716/13-ц
провадження №: 4-с/398/20/21
УХВАЛА

Іменем України

"01" грудня 2021 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Нероди Л.М.,

з участю секретаря - Шаповал І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Олександрії скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні №41560107,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, у якій просить суд зобов`язати в.о. начальника виконавчої служби м. Олександрії Григор`єву С.М. скасувати постанови на обмеження його прав та вилучити з реєстру боржників згідно з відсутністю заборгованості.

Скарга обґрунтована тим, що згідно виконавчого листа № 2/398/233/13 від 21.11.2013 року він сплачує аліменти на дитину. З вересня 2020 року він переводить аліменти через банк «ПУМБ» та копії квитанцій надсилав на електронну адресу Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби. Станом на 14.07.2021 рік, державний виконавець Загорулько І.М. відмовляється виконувати чинне законодавство, грубо порушує та обмежує його права, а саме. Постановою ВП № 41560107 від 24.09.2019 року накладено арешт на автомобіль Ланос, номерний знак НОМЕР_1 . При відсутності заборгованості, що підтверджується розрахунком №6288, арешт знімати відмовляється вказавши, що його власність буде залогом поки він безробітний. Після заяви ОСОБА_2 від 26.05.2021 року, про те, що вона не отримувала аліменти, йому було нараховано заборгованість в сумі 19 655,60 грн. та постановами по ВП №41560107 накладено обмеження на виїзд за кордон, користування зброєю, керування транспортним засобом, тощо. 07.07.2021 року він повторно оплатив аліменти в сумі 20000грн. та повідомив ОСОБА_2 , що вона може їх забрати. На його заяву від 07.06.2021 року про надання розрахунку заборгованості по аліментах, даний розрахунок йому надано не було та рекомендовано було звернутись до суду.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, зазначених в скарзі, зазначив, що він надсилав аліменти ОСОБА_2 через ОСОБА_3 , оскільки вона на той час перебувала в Німеччині. Копії чеків про пересилання коштів він направляв на електронну пошту Олександрійського МРВ ДВС. ОСОБА_2 навмисно не отримує аліменти, щоб при наявності заборгованості за півроку мати можливість без його згоди, як батька дитини, вивезти дитину закордон. Під час судового засідання в іншій справі щодо визначення місця проживання дитини він пропонував ОСОБА_2 допомогу в отриманні аліментів, які він надсилав через ОСОБА_3 , на що вона відмовилась. Також ОСОБА_2 відмовилась відкрити рахунок в банку для зарахування аліментів на утримання спільної дитини. Вважає, що ОСОБА_2 , як стягувач, не отримуючи аліменти на утримання дитини, зловживає своїм правом стягувача. Внаслідок винесення державним виконавцем постанови про заборону йому, зокрема, керувати транспортними засобами, він втратив роботу. Він неодноразово звертався до відділу державної виконавчої служби для отримання розрахунку заборгованості по аліментам, на які жодної відповіді не отримав.

Представник Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) пояснила, що від ОСОБА_2 надійшла заява про те, що жодних аліментів від ОСОБА_1 через ОСОБА_3 вона не отримувала, оскільки про їх наявність не знала. В подальшому ОСОБА_2 повідомила державного виконавця, що намагалась отримати кошти в ОСОБА_3 , коли дізналась про їх пересилання ОСОБА_1 , але в повідомленні про пересилання коштів була некоректно зазначена інформація для отримання коштів. Від ОСОБА_1 стягувач ОСОБА_2 отримала лише 2 510,21 грн. в якості аліментів, які були перераховані в січні 2021 року на рахунок ОСОБА_2 в Ощадбанку. В зв`язку з наявністю заборгованості державним виконавцем були винесені постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання до погашення заборгованості у повному обсязі.

Заслухавши пояснення скаржника, представника Олександрійського МРВ ДВС, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За приписами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно положень ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа № 2/398/2333/13 від 21.11.2013 року, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Олександрії Кіровоградської області стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ щомісячно, починаючи з 16 вересня 2013 року і до повноліття сина ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 24 червня 2020 року № 62988, наданого Олександрійським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вбачається, що станом на 14.04.2020 рок загальний борг по виплаті аліментів становить суму у розмірі 558,52грн. (за період з січня 2018 року по 14 квітня 2020 року).

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, наданого Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вбачається, що станом на 01 червня 2021 року встановлено, що загальний борг по виплаті аліментів становить суму у розмірі 19655 грн. 60 коп. (борг на 28.10.2020 року становить 6023,62грн., за період з жовтня 2020 року по квітень 2021 року).

24 лютого 2020 року постановою старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гонтарь Т.А. у ВП № 41560107 накладено арешт на автомобіль DAEWOO LANOS 1600, (2001), зелений, номерний знак НОМЕР_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 .

26 травня 2021 року постановами державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Загорулько І.М. у ВП №41560107 було встановлено тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

Відповідно до заяв ОСОБА_2 на адресу Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 26.05.2021 року та 15.06.2021 року, остання не отримувала за 2020 та 2021 роки коштів в рахунок сплати аліментів, про переводи даних коштів вона нічого не знає.

Згідно заяви про відправлення коштів №543-692-4529 від 07.06.2021 року, ОСОБА_1 здійснив переказ коштів, повідомлення: аліменти, одержувач ОСОБА_7 в сумі 20 000,00грн..

Так, згідно п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Отже, оскільки сукупний розмір заборгованості перевищує суму платежів за три місяці, державний виконавець на законних підставах наклав арешт на належне боржнику майно.

Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням ст. ст. 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, наданого Олександрійським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вбачається, що станом на 01 червня 2021 року встановлено, що загальний борг по виплаті аліментів становить суму у розмірі 19655 грн. 60 коп. (борг на 28.10.2020 року становить 6023,62грн., за період з жовтня 2020 року по квітень 2021 року).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подав скаргу на дії державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Обґрунтовуючи вимоги скарги ОСОБА_1 зазначав про неправомірність та безпідставність винесення державним виконавцем постанов про накладення обмежень, оскільки державний виконавець не врахував чеки, надані ним на електронну адресу Олександрійського МРВ ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області.

Однак, як встановлено матеріалами справи, постанови було винесено до сплати боржником заборгованості по сплаті аліментів, тому державний виконавець діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом, при цьому заявник фактично не погоджується з розміром заборгованості, визначеним державним виконавцем, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що між сторонами виконавчого провадження існує спір щодо розміру заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів.

Згідно з ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих норм, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і державним виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами.

Спір щодо визначення розміру аліментів підлягає вирішенню судом в позовному провадженні з обов`язковим залученням до розгляду справи стягувача за виконавчим листом.

Таким чином, у задоволенні скарги ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні №41560107, необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 447- 452 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні №41560107 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА