печерський районний суд міста києва
01 грудня 2021 року Печерський районний суд м. Києва
суддя Батрин О.В.
секретар судового засідання Габрись О.М.
учасники справи:
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У вересні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання такими, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Мотивуючи позовні вимоги позивач вказує, що вони є власником зазначеної квартири. Проте, у вказаній квартирі значиться зареєстрованим її племінник, відповідач ОСОБА_2 , котрий в ній ніколи не проживав, не здійснював оплату житлово-комунальних послуг. У зв`язку з цим, позивач обмежена у здійсненні свого права власності на квартиру, сплачуючи комунальні платежі з урахуванням проживання відповідача. Тому, позивач звернулася з цим позовом до суду.
Ухвалою суду від 16.09.2021 у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 19).
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 16.09.2021 та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на адресу відповідача, вказану у довідці Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської РДА (а.с. 18).
Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили.
За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи в порядку заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 13 лютого 2001 року (а.с. 5).
Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за даною адресою з 27.07.2004 року (а.с. 18).
Згідно із актомЖЕД «Хрещатик» від 26 серпня 2021 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 не проживає (а.с. 10).
Відповідно до змісту ст. 41 Конституції Україникожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Статтею 16 ЦК України, визначено, що кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право.
Згідно ізст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, ще не суперечать закону.
Відповіднодо ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном.
Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу (ст. 396 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
При цьому, норма статті 391 ЦК України не передбачає можливості визнавати особу такою, що втратила право на житлову площу.
Також Верховний Суд роз`яснив, що за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України регулює взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи наведене, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .
Рішення про визнання особи такою, що втратила користування житловим приміщенням, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є підставою для зняття з реєстрації місця проживання.

Що стосується заявленого позивачем стягнення оплати за засвідчення достовірності підписів свідків у розмірі 125 грн. 40 коп.(а.с. 12) суд зазначає.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача оплату про засвідчення достовірності підписів свідків у розмірі 125 грн. 40 коп.

Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908 грн. та за засвідчення достовірності підписів свідків у розмірі 125 грн. 40 коп., що становить 1 033 грн. 40 коп. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 71, 72, 150, 156 ЖК Української РСР, ст. 16, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 81, 141, 205, 263-265, 267, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи таким, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1 033 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя О.В. Батрин