Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/502/20
Провадження № 2/499/18/21
У Х В А Л А

про залишення клопотання без розгляду

22 листопада 2021 року смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука О.О., за участю секретаря судового засідання Кирилової С.Ф., розглянувши у судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, у залі суду, цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку суброгації,

В С Т А Н О В И В:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою таке.

09 червня 2020 року Бєлік Володимир Валерійович (далі - також представник позивача) в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (далі - також позивач) подав до суду позовну заяву до ОСОБА_1 (далі - також відповідач) про стягнення з відповідача, в порядку суброгації, майнової шкоди у розмірі 185256 гривень 13 копійок та судові витрати у розмірі 2778 гривня 86 копійок (далі - також позовна заява).

08 лютого 2021 року представник відповідача адвокат Євценко Роман Ігорович (далі - також представник відповідача) подав до суду клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, в якому просив призначити у справі судову автотоварознавчу експертизу, з метою встановлення вартості відновлювального ремонту автомобіля LAND ROVER модель Range Rover Evoque, державний номер НОМЕР_1 (далі - також автомобіль 1), пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка сталася 18 жовтня 2018 року(далі - також клопотання від 08 лютого 2021 року).

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 28 квітня 2021 року призначено судову автотоварознавчу експертизу та провадження по справі зупинено на час проведення експертизи (далі - також ухвала від 28 квітня 2021 року, том 2, а.с. 51-54).

Ухвала від 28 квітня 2021 року направлена 29 квітня 2021 року представнику відповідача на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується супровідним листом (том 2, а.с. 55-56).

03 червня 2021 року директор Одеської філії Київської незалежної судово-експертної установи направив до суду рахунок від 28 травня 2021 року №28/05-2021 для забезпечення своєчасної оплати за проведення експертизи у розмірі 18000 гривень (далі - також рахунок, том 2, а.с. 61-62).

04 червня 2021 року копію рахунку направлено представнику відповідача на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується супровідним листом (том 2, а.с. 64-65).

29 жовтня 2021 року до суду надійшло повідомлення експерта зі справою, в якому зазначається, що ухвала від 28 квітня 2021 року залишається без виконання, через нездійснення відповідачем оплати за проведення експертизи (том 2, а.с. 68).

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 08 листопада 2021 року провадження у справі поновлено (том 2, а.с. 76-77).

22 листопада 2021 року представник відповідача, через електронні засоби зв`язку о 14 годині 08 хвилин, повторно подав до суду клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, проведення якої просить доручити судовому експерту Крутих Євгенію Олександровичу, яке за змістом тотожне тексту клопотання від 08 лютого 2021 року, тобто без зазначення інших підстав або нових обставин, а також доказів на їх підтвердження, пославшись на неможливість проведення оплати експертизи із-за незадовільного матеріального становища відповідача (далі - також клопотання).

З моменту постановлення ухвали від 28 квітня 2021 року й отримання рахунку, представник відповідача, відповідач заперечень щодо розміру оплати не подавали та ухвалу від 28 квітня 2021 року не оскаржували.

Суд вирішує питання щодо залишення клопотання без розгляду.

2. Суд, з приводу неявки в судове засідання учасників справи, зазначає таке.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача, третя особа до судового засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв та клопотань до суду не подавали, хоча повідомлені належним чином про час, дату та місце судового розгляду справи, що підтверджується телефонограмою.

Представник відповідача до судового засідання повторно не з`явився, запровадження адаптивного карантину на території України зазначив як причину неявки до суду, не подавши доказів на підтвердження неможливості участі у розгляді справи, за відсутності в Іванівському районному суді Одеської області фактичних обмежень щодо допуску учасників справи до залів судових засідань, за умов дотримання карантинних заходів. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 22 листопада 2021 року у задоволенні заяви представника відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки (частина 1, 3 стаття 223 Цивільного процесуального кодексу України, далі - ЦПК).

Суд вважає можливим розглянути клопотання за відсутності учасників справи, що повторно не з`явилися до суду, оскільки відповідач представник відповідача, третя особа належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

3. Положення закону, якими суд керувався такі.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК).

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є основною засадою (принципом) цивільного судочинства (пункт 11 частини 3 статті 2 ЦПК).

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина 1 статті 11 ЦПК).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 1, 2, 3, 4 статті 12 ЦПК).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини 2 статті 43 ЦПК).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина 1 статті 44 ЦПК).

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (пункт 1 частини 2 статті 44 ЦПК).

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина 3 статті 44 ЦПК).

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (частина 1, 3 статті 102 ЦПК).

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза) (частина 3 статті 103 ЦПК).

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (частина 1 статті 104 ЦПК).

Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду (частина 1, 6 статті 106 ЦПК).

4. Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу такі.

Виходячи з системного аналізу статей 2, 11, 12? 43, 44 ЦПК під зловживанням процесуальними правами слід розуміти: форму умисних, недобросовісних, несумлінних дій учасників цивільного процесу, що знаходить своє вираження у вчиненні дій, неспівмірних з наслідками, до яких вони можуть призвести; порушення умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав, які робляться лише з видимістю реалізації таких прав, що спричиняє обмеження можливості реалізації або порушення прав інших учасників у справі; перешкоджанні діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справи; необґрунтованому перевантаженні роботи суду.

Суд відмічає, що основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються на зовні законній юридичній підставі. Механізм зловживання процесуальними правами полягає в тому, що особа, яка бажає мати певний юридичний результат, вчиняє процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на ті юридичні факти, з якими пов`язується настання необхідного результату. Натомість, такі дії, мають повністю штучний характер, подібно тому, як удавана угода у цивільному праві вчиняється лише для цілей прикриття іншої угоди, що у результаті породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Суд зауважує, що цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування. Водночас, кожна сторона повинна надавати суду докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, в тому числі учасники процесу мають право самостійно замовити проведення експертизи, та надати до суді її висновки.

Суд відмічає, що представник відповідача протягом шести місяців з дати постановлення ухвали від 28 квітня 2021 року заперечень з приводу визначення експертної установи не заявляв, та правом на оскарження ухвали не скористався, хоча з огляду на положення статті 106 ЦПК мав право протягом розгляду справи подати до суду висновок експерта, складений на його чи відповідача замовлення.

Положення частини 3 статті 103 ЦПК, свідчать, що, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. При цьому, суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Отже, суд має дискреційні повноваження щодо визначення експерта, якщо він не обраний сторонами й визначити експерта чи експертну установу самостійно з урахуванням обставин справи.

Сторони не досягли взаємної згоди щодо визначення експерта або експертної установи, виходячи з того, що, 15 лютого 2021 року представник позивача подав до суду письмове заперечення на клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи. Тому, з урахуванням обставин справи, щоб й у позивача не виникало сумнівів в неупередженості або об`єктивностісудді з приводу обраного експерта, суд визначив незалежну експертну установу самостійно, а не експерта Крутих Є.О. запропонованого лише представником відповідача, що кореспондуються з приписами частини 3 статті 103 ЦПК.

Суд констатує, що представник відповідача подав клопотання з подібних підстав, без зазначення нових обставин з приводу необхідності проведення експертизи, яке тотожне за змістом з клопотанням від 08 лютого 2021 року, що вирішене ухвалою від 28 квітня 2021 року. Доказів на підтвердження зазначених у клопотанні обставин не додав.

Суд зазначає, що ухвала від 28 квітня 2021 року залишається без виконання, через нездійснення відповідачем оплати за проведення експертизи, а за таких обставин процесуальний закон не передбачає можливості зміни експерта або експертної установи.

Оскільки судом встановлено, що представник відповідача подав клопотання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, то такі дії слід визнати зловживанням процесуальними правами, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Відтак суд, запобігаючи зловживанню процесуальними правами застосовує заходи, визначені ЦПК у вигляді залишення клопотання без розгляду.

Суд звертає увагу представника відповідача, що здійснення аналогічних дій у подальшому, щодо зловживання процесуальними правами можуть бути підставою для вчинення передбаченого статтею 148 ЦПК заходу процесуального примусу у виді штрафу, з метою припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

5. Суд застосовує таку практику Верховного Суду.

Такі висновки, узгоджуються з правовими позиціями викладеними Верховним Судом у: постанові від 12 серпня 2019 року по справі 905/945/18; постанові від 12 листопада 2018 року по справі 905/2065/16; ухвалі від 11 березня 2019 року по справі № 757/22314/17-ц; ухвалі від 10 вересня 2019 року по справі № 295/15945/18, ухвалі від 26 червня 2019 року по справі № 587/430/16-ц.

6. Висновок суду такий.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку щодо необхідності залишення клопотання без розгляду.

Керуючись статтями 44, 260 ЦПК, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Клопотання представника відповідача - залишити без розгляду.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

3. Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

4. Повний текст ухвали складено 29 листопада 2021 року.

СуддяО. О. Кравчук