РІШЕННЯ

іменем України

02 грудня 2021 рокуСправа №451/927/21
Провадження № 2/451/667/21

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Войтович Н.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Радехові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту та визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

18 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту та визнання права власності.

В позовній заяві зазначає, що ОСОБА_4 був одружений із ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Яструбичі Радехівського району помер чоловік позивача - ОСОБА_4 . За життя ОСОБА_6 заповідального розпорядження не складав, а відтак відкрилася спадщина за законом. У склад спадкового майна, окрім іншого, увійшли земельні ділянки загальною площею 2,0431 га, що посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ № 011203, виданим 11 червня 2001 року. За життя і на момент смерті чоловіка, вони проживали разом із дочкою та сином однією сім`єю. Наведене також підтверджується і відомостями, викладеними у довідці Яструбичівської сільської ради № 630 від 02.12.2020 року. Після смерті чоловіка, позивач прийняла на відповідальне зберігання належні померлому правовстановлюючі документа, опікувалася та продовжує опікуватися спадковою масою, що у розумінні вимог ст. 549 ЦК УРСР, норми якої були чинними на момент виникнення правовідносин, свідчить про фактичне прийняття спадщини в цілому. Лише нещодавно дочка позивача - ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, однак їй було повідомлено, що Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, серії ІV-ЛВ №011203, виданий відповідно до рішення X сесії ІІІ демократичного скликання Яструбичівської сільської Ради народних депутатів від 25.04.2000 року та зареєстрований 11 червня 2001 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №15203, тобто після смерті ОСОБА_4 . Після цього, позивач ініціювала даний позов до суду про спадкування прав на земельні ділянки. Наведене вище, у сукупності, унеможливили реалізацію її майнових прав, як спадкоємця у позасудовому порядку, а тому вона вимушена звернутися з позовом до суду. Просить встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №011203, виданий на ім`я ОСОБА_4 , належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право приватної власності на земельні ділянки загальною площею 2,0431 га, що складається з двох земельних ділянок площами 1,6636 га та 0,3795 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Яструбичівської сільської ради Радехівського району Львівської області, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №011203 від 11 червня 2001 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також просить судовий збір на користь позивача не стягувати (а.с.5-8).

У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримує повністю та просить задоволити, розгляд справи здійснювати без її участі (а.с.35).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову (а.с.36-37).

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача та батько відповідачів - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , виданим Яструбичівською сільською радою Радехівського району Львівської області 25 листопада 1997 року (а.с.20).

Родинні відносини підтверджуються свідоцтвами про народження відповідачів, серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , свідоцтвом про одруження відповідачки ОСОБА_2 , серії НОМЕР_5 , свідоцтвом про одруження позивача, серії НОМЕР_6 (а.с.11-19).

Після смерті спадкодавця, залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Яструбичівської сільської ради Радехівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №011203 від 11.06.2001 року згідно якого, ОСОБА_4 передано в приватну власність земельну ділянку площею 2,0431 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Яструбичівської сільської ради Радехівського району Львівської області (а.с.22).

Відповідно до довідки №630 від 02.12.2020 року, виданої виконавчим комітетом Яструбичівської сільської ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Від імені померлого гр. ОСОБА_4 , виконавчим комітетом Яструбичівської сільської ради заповіт не посвідчувався і не скасовувався. На день смерті в будинку зареєстровані: дружина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; дочка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.23).

Радехівською державною нотаріальною конторою було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, так як Державний акт, серії ІV-ЛВ №011203 від 11.06.2001 року згідно якого, ОСОБА_4 передано в приватну власність земельну ділянку площею 2,0431 га, виданий після смерті ОСОБА_4 (а.с.24).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР).

Перешкодою в реалізації позивача її законних прав та інтересів, є те, що вона позбавлена у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті ОСОБА_4 .

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200, 206, 258-259,263-265, 315 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №011203, виданий на ім`я ОСОБА_4 , належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право приватної власності на земельні ділянки загальною площею 2,0431 га, що складається з двох земельних ділянок площами 1,6636 га та 0,3795 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Яструбичівської сільської ради Радехівського району Львівської області, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №011203 від 11 червня 2001 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлене в нарадчій кімнаті 2 грудня 2021 року.