Ухвала

02 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 553/843/19

провадження № 61-486ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Марченко Галиною Іванівною, на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27 травня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга, подана 08 січня 2021 року, не може бути прийнята Верховним Судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та

у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті

в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позову - 2019 рік) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір

у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання касаційної скарги розмір судового збору становить

22 700 грн (11 350 грн * 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/

Печерс. р-н, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055).

На підтвердження сплати судового збору ОСОБА_1 необхідно надати до суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку

і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Крім того, касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

Полтавським апеляційним судом прийнято постанову 09 листопада 2020 року, повний текст постанови складено 10 листопада 2020 року, тому останнім днем строку на касаційне оскарження є 10 грудня 2020 року, а касаційну скаргу подано 08 січня 2021 року.

Представник ОСОБА_1 - Марченко Г. І. просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст оскарженої постанови отримано

15 листопада 2020 року, проте доказів на підтвердження цих обставин до касаційної скарги не додано.

Крім того, зазначає, що вона в листопаді, грудні 2020 року хворіла і не могла вчасно подати касаційну скаргу. На підтвердження зазначених обставин до касаційної скарги додано: листок непрацездатності Серія АЛД № 293854 з якого вбачається, що Марченко Г. І. хворіла у період з 23 листопада 2020 року по 28 листопада 2020 року; довідка Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ» від 01 грудня 2020 року з якої вбачається, що Марченко Г. І.

30 листопада здала тест на Covid-19 і за результатами якого був позитивний результат; копія довідки Серія АВ № 0080954 з якої вбачається, що Марченко Г. І.

є особою з інвалідністю ІІ групи.

Норми, які регулюють строки подання скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьев проти України»).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури,

в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки до касаційної скарги не додано будь-яких належних доказів, які б підтверджували факт отримання скаржником чи його представником копії повного тексту Полтавського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року.

Касаційна скарга подана через місяць після закінчення строку на касаційне оскарження.

Хвороба представника скаржника не є поважною підставою для поновлення строку касаційного оскарження, оскільки ОСОБА_1 не був позбавлений можливості особисто подати касаційну скаргу до Верховного Суду чи звернутися до іншого адвоката для отримання правничої допомоги.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, ОСОБА_1 необхідно надати суду заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження в якій зазначити інші підстави для поновлення строку, разом із належними доказами на підтвердження обставин, що перешкоджали подати касаційну скаргу до 10 грудня 2020 року.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати

ОСОБА_1 строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Марченко Галиною Іванівною, на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27 травня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков