г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1933/21
Номер провадження 2/213/1477/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2021 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Попова В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №213/1933/21 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

встановив:

Короткий зміст позовної заяви.

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» на виконання своїх зобов`язань, надало послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , але власники житла неналежно виконували свої зобов`язання щодо здійснення оплати за них, у зв`язку з чим мають заборгованість. Дані обставини є підставою для стягнення боргу у повному обсязі з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на свою користь заборгованість за надані послуги за період з 01 жовтня 2013 року по 01 травня 2021 року у розмірі 24403,74 грн., інфляційні втрати 6053,38 грн., 3% річних 1894,21 грн., а всього - 32351,33 грн. та сплачений судовий збір 2270,00 грн.

Стислий виклад заперечень відповідача ОСОБА_2

10.11.2021 від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в позові, посилаючись на те, що їй та її сину ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 , по 71/200 частці кожному, оскільки ними було приватизовано 47,7 кв.м із загальної площі квартири - 67,3 кв.м. Згідно з технічним паспортом на житло, їм з сином належать дві кімнати - 4, 5, що складає 71/100 частки квартири. Наймачем кімнати АДРЕСА_2 , що становить 29/100 частки квартири, була ОСОБА_3 ,яка померла понад 20 років тому. Особові рахунки для сплати комунальних послуг у них були окремі, вони добросовісно сплачують комунальні послуги за належну їм частку квартири, заборгованості не мають. Оплату за частку квартири ОСОБА_3 ніхто не здійснює, оскільки квартирою ніхто не користується. Стверджують, що заборгованість, яка нарахована позивачем, утворилася саме за ту частку квартири, в якій мешкала померла, тобто по особовому рахунку, який було відкрито на її ім`я. Вважають, що вони не є належними відповідачами у справі, а тому у задоволенні позову просять відмовити.

Процесуальні дії у справі.

31.05.2021 позовна заява надійшла до суду.

05.07.2021 та 15.07.2021 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів.

15.07.2021 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

06.10.2021 в зв`язку з закінченням з 24.09.2021 року повноважень судді Алексєєва О.В., проведено повторний автоматичний розподіл справи, справу прийнято до провадження судді Попова В.В. Розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою від 12.11.2021 у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи

з повідомленням (викликом) сторін.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

Заяв та клопотань від позивача не надходило.

10.11.2021 від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов та клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, в задоволення якого судом було відмовлено ухвалою від 12.11.2021.

Фактичні обставини, встановлені судом.

АТ «Криворізька теплоцентраль» надає послуги мешканцям міста з постачання теплової енергії, в тому числі за адресою: АДРЕСА_1 .

За розрахунком позивача сума заборгованості за період з 01.10.2013 по 01.05.2021 становить 24403,74 грн. Позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 6053,38 грн. та 3% річних у розмірі 1894,21 грн. Правильність нарахування підтверджується відповідними розрахунками.

Наданими відповідачами доказами підтверджено, що 02.12.2003 ОСОБА_2 було видано ордер на дві кімнати (№ 2 та № 3) в трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , для її проживання з сином ОСОБА_1 . Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 16.01.2007 № НОМЕР_1 , виданого органом приватизації Управлінням житлово-комунального господарства, відповідачами приватизовано 47,4 кв.м із загальної площі 67,3 кв.м, що становить 71/100 квартири (по 71/200 частки кожним). Належність кожному з відповідачів по 71/200 частки квартири підтверджується також Витягом про реєстрацію права власності КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 05.11.2007 та Інформацією з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.05.2021, яка була додана до позовної заяви позивачем.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру, ОСОБА_2 займає кімнати № 4,5 житловою площею 35,1 кв.м, загальною площею 47,7 кв.м, що складає 71/100 частки квартири, ОСОБА_3 займає кімнату № 3 житловою площею 14,4 кв.м, загальною площею 19,6 кв.м, що складає 29/100 частки квартири.

Згідно з детальною випискою з особового рахунку заборгованість з оплати теплопостачання за адресою: АДРЕСА_3 , з опалювальною площею 47,0 кв.м., відсутня. При цьому, до позовної заяви позивачем надано розрахунок заборгованості, в якому зазначена адреса: АДРЕСА_4 , і площа 20,3 кв.м.

Зміст спірних правовідносин.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих послуг.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону №2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії.

Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII).

Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Висновок суду.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем після отримання відзиву відповідачів на позов уточненого позову суду не було надано, відповідачів на належного не замінено. Водночас, згідно з інформацією з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідачам належить на праві спільної часткової власності по 71/200 частки трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , інформація про те, кому належить інша частина квартири, і чи є інші особи, які мають в ній зареєстроване місце проживання, відсутня. Відповідачем ОСОБА_2 підтверджено отримання нею 02.12.2003 ордеру на дві кімнати вказаної трикімнатної квартири для проживання з сином - ОСОБА_1 . Згідно з наданою нею копією свідоцтва про право власності на житло від 16.01.2007, відповідачами приватизовано 71/100 квартири за вказаною адресою: по 71/200 частки кожним. В свідоцтві зазначено, що загальна площа приватизованої частки складає 47,4 кв.м із загальної площі 67,3 кв.м. Належність відповідачам по 71/200 частці квартири підтверджується також Витягом про реєстрацію права власності КП ДОР «Криворізьке БТІ».

Позивачі надали докази, що на ім`я ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок у вказаній квартирі АДРЕСА_5 , в якому зазначено, що опалювальна площа становить 47,00 м.кв., з детальної виписки по якому видно, що відповідачі щомісяця здійснюють оплату комунальних послуг, і заборгованості станом на листопад 2021 року не мають, а мають переплату у розмірі 2490,59 грн.

Тобто відповідачами спростовано наявність у них заборгованості з оплати теплопостачання, і навпаки доведено належними доказами наявність заборгованості на іншу частку квартири, ніж та, що належить їм на праві приватної власності.

Позивачем іншого не доведено, відповідь на відзив не надана, обставини, зазначені відповідачами у відзиві, не спростовані.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Тобто, позивач належними і допустимими доказами повинен довести наявність заборгованості, її розмір, та те, що вона підлягає стягненню саме з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Отже, оскільки позивачем не надано доказів неналежного виконання відповідачами покладених на них законом обов`язків з утримання житла, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Крім того, суд вважає, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом із тим, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутності визначенні процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, який згідно з положеннями ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватись судами до відповідних спірних правовідносин.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір у разі відмови в задоволенні позову покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 76-81, 89, ч.1 ст.141, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги відмовити.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», місцезнаходження: м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1, .

Відповідач ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП в ході розгляду справи не встановлено.

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 , РНОКПП в ході розгляду справи не встановлено.

Дата складення повного судового рішення 03 грудня 2021 року.

Головуючий суддя В.В. Попов