н/п 2-з/490/213/2021 Справа № 490/8887/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Волошиній Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,-

В С Т А Н О В И Л А:

10.11.2021 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача про про звернення стягнення на предмет застави. Просить у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором позики грошей від 02.02.2019 року посвідченого ПН ММНО Лопатніковою Р.Г. в сумі 1 005 516 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме:

- транспортний засіб марки RENAULT, модель MAGNUM 460, рік випуску 2008, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , колір червоний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , тип ТЗ Вантажний-спеціалізований сідловий тягач, який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , видане 07.11.2018 року НОМЕР_4 ;

- транспортний засіб марки GS, модель ОТІ-120-2700 SL, рік випуску 2003, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_5 , колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_6 , тип ТЗ напівпричіп - спеціалізований-контейнер, який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_7 , видане 11.09.2018 року НОМЕР_4 .

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 02.02.2019 року між сторонами було укладено договір позики грошей, посвідчений ПН ММНО Лопатніковою Р.Г. Відповідно до п.1 договору ОСОБА_1 передає, а ОСОБА_2 приймає від нього грошові кошти в розмірі 1 005 516 грн., що в валютному еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ складає 31 800 тис.євро, та зобов язується повернути позивачу отриману суму грошових коштів не пізніше 02.08.2019 року. Забезпечення виконання зобов язань за вищевказаним договором позики грошей, було забезпечено договором застави від 02.02.2019 року укладеного між сторонами. Відповідно до умов договору застави, за цим договором ОСОБА_2 передає на забезпечення виконання позичальником зобов язань за договором позики грошей належні їй транспортні засоби, а саме: транспортний засіб марки RENAULT, модель MAGNUM 460, рік випуску 2008, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , колір червоний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , тип ТЗ Вантажний-спеціалізований сідловий тягач; транспортний засіб марки GS, модель ОТІ-120-2700 SL, рік випуску 2003, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_5 , колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_6 , тип ТЗ напівпричіп - спеціалізований-контейнер.

Одночасно з подачею позову позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на заставне майно, а саме:

- транспортний засіб марки RENAULT, модель MAGNUM 460, рік випуску 2008, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , колір червоний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , тип ТЗ Вантажний-спеціалізований сідловий тягач, який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , видане 07.11.2018 року ТСЦ4841;

- транспортний засіб марки GS, модель ОТІ-120-2700 SL, рік випуску 2003, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_5 , колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_6 , тип ТЗ напівпричіп - спеціалізований-контейнер, який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_7 , видане 11.09.2018 року ТСЦ4841.

01.12.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А.

Ухвалою суду від 01.12.2021 року справу прийнято до провадження та відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Згідно з ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Пунктом 3,4 ч. 1 ст.151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно п.1 та 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Також судом враховано, що відповідно до усталеної прецедентної практики ЄСПЛ , напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес» (public interest, general interest, general interest of the community); (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (must be a reasonable relationship of proportionality between the means employed and the aims pursued). ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу», при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду» (national authorities enjoy a certain margin of appreciation) з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і знаходяться в кращому становищі, ніж міжнародний суддя, для оцінки того, що становить «суспільний інтерес». Це поняття має широке значення, втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі публічного, загального інтересу (public, general interest), який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар» (individual and excessive burden).

При розгляді питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги як права позивача , на захист яких вжито заходів забезпечення позову, так і права інших учасників процесу, права яких можуть бути порушені застосовуваними заходами.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Згідно роз`яснень даних в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи наявність майнового спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, суд приходить до висновку, що необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки Suzuki Jimny 1.3, 2009 р.в., р/н НОМЕР_8 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.149-151 ЦПК України, постановою Пленуму ВС України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.06 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти обтяження у вигляді арешту на транспортні засоби, а саме:

- транспортний засіб марки RENAULT, модель MAGNUM 460, рік випуску 2008, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , колір червоний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , тип ТЗ Вантажний-спеціалізований сідловий тягач, який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , видане 07.11.2018 року НОМЕР_4 ;

- транспортний засіб марки GS, модель ОТІ-120-2700 SL, рік випуску 2003, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_5 , колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_6 , тип ТЗ напівпричіп - спеціалізований-контейнер, який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_7 , видане 11.09.2018 року ТСЦ4841 - до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Заборонити укладати усі види угод, пов`язані з відчуженням вищевказаного майна.

Копії ухвали для негайного виконання надіслати до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області.

Копії ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена разом до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СУДДЯ О. А. ГУДЕНКО