Справа№ 953/5511/21

"24" листопада 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Лях М.Ю.,
за участю секретаря Хомінської Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання,
Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги газопостачання за період з 01.08.2015 по 31.01.2021 у сумі 8 690,74 грн., пеню 8,70 грн., 3% річних у сумі 659,04 грн. та інфляційні витрати у сумі 1 301,10 грн., судові витрати у розмірі 2 270,00 грн.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.04.2021 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності до суду не надходило, відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.
Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, суд, за згодою позивача, розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Судом встановлено, ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з 01.07.2015 р. здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харкова та Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України згідно постанови №1588 від 21.05.2015 р. та з 11.05.2017 р. згідно постанови №633 від 11.05.2017р.
ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» надає послуги з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований в житловому приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 з централізованою системою газопостачання.
На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 , як споживача природного газу за вищезазначеною адресою.
Об`єкт побутового споживача - це територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня тощо) , що належить споживачеві на правах власності або користування). Побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.
Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально.
У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.
При цьому АТ «Харківміськгаз» на підставі Закону України «Про ринок природного газу», відповідно до Постанов НКРЕКП, зокрема, №789 від 13.03.2015 р., №2284 від 08.09.2015 р., №809 від 19.06.2017 р. в контексті обставин даної справи провадить господарську діяльність з розподілу природного газу на території Харкова та Харківської області, тобто є Оператором ГРМ.
За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
За приписами ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, затверджено Кодекс газорозподільних систем, яким визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.
ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» відповідно до ліцензії надає послуги з постачання природного газу на території Харкова та Харківської області.
Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу газорозподільним систем передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів до газорозподільної мережі для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498.
Відповідно до п. 3 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. ст.633,634,641,642 ЦК України за формою типового розподілу природного газу.
Згідно п. 7 гл. 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу є вчинення споживачем будь - яких дій які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви - приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та /або документально підтверджене споживання природного газу.
Відповідно п. 1 глава З Розділу 11 Кодексу ГРС, якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.
Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі вищевикладеного суд вважає, що відповідач є побутовим споживачем природного газу та є відповідальною особою за збитки, завдані несплатою за користування наданими послугами.
Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВС від 11 вересня 2019 року у справі № 509/3536/15-ц.
Що стосується строків позовної давності.
Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Разом з тим, ч. 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Згідно відомостей з довідки про нарахування та оплати за природний газ за особовим рахунком за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що за період з 01.08.2015р. по 31.01.2021р. позивач, нараховував щомісячно плату за спожитий природний газ, але відповідач його оплату не здійснював.
При чому, доказів того, що відповідач не користується природним газом до суду останнім не надано, як і не надано відповідачем доказів того, що він відмовився у встановленому законом порядку від послуг позивача.
Факт проведення оплати відповідачем свідчить про переривання строку позовної давності та початок перебігу строку позовної давності з листопада 2017 року.
Суд враховує, що заявлений позивачем період стягнення заборгованості навіть з урахування переривання строку перевищує строки позовної давності, однак, відповідачем не заявлено клопотання про застосування строків позовної давності по справі, яка може бути застосована лише за заявою сторони у спорі.
Враховуючи відсутність заяви відповідача про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, з останнього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за постачання природного газу в розмірі 8690,74 грн.
Що стосується пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат на суму заборгованості, нарахованих за прострочення договірних зобов`язань відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Тобто, при вирішенні спірних правовідносин діє принцип презумпції винуватості боржника, який не надав суду об`єктивних і переконливих доказів про відсутність своєї вини у виникненні спірної заборгованості.
На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» заборгованості за послуги з газопостачання за період з 01.08.2015 по 31.01.2021 у сумі 8 690,74 грн., 3% річних у сумі 659,04 грн. та інфляційні витрати у сумі 1 301,10 грн.
Відповідно до абзацу першого п.1 ст.26 Закону України Про житлово-комунальні послуги», у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.
Згідно вимог абзацу 2 п.8.2 Розділу VIII Типового договору розподілу природного газу, в редакції Постанови Національної комісію, що здійснює держане регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №691 від 12.07.2018, у разі порушення Споживачем, що є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.
Отже, згідно наведених норм за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасної сплати вартості спожитого природного газу з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 8,70 грн.,
Розрахунок боргу, наданий позивачем, сумніву не викликає та приймається судом.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач в добровільному порядку не виконує прийняті на себе зобов`язання по оплаті вартості отриманих ним послуг з газопостачання, на даний час заборгованість останнім не погашена, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь ТОВ «ХАРКІВГАЗЗБУТ» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270,00 грн.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 81, 82, 141, 247, 259, 263-265, 281, 282, 284 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання - задовольнити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості щодо учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Суддя -