КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 листопада 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Олійника В.І., Сушко Л.П.,

за участю секретаря: Карпенка В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2021 року по справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення 1/2 частини його вартості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення 1/2 частини його вартості,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2019 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом доОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення 1/2 частини його вартості.

Свої вимоги мотивувала тим, що 21 грудня 2012 року між нею та ОСОБА_2 був укладений шлюб.

06 грудня 2018 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області шлюб між сторонами розірвано, однак фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились 13 грудня 2017 року.

За час перебування у шлюбі, було придбано рухоме майно, зокрема автомобіль марки Mercedes-Benz S 500 WDB НОМЕР_1 , тип легковий седан В, 2004 року випуску, об`єм двигуна 4966 куб. см. Вказаний транспортний засіб був зареєстрований на відповідача 08 лютого 2017 року.

Вказала, що 06 липня 2017 року вищевказаний транспортний засіб без відома позивача та її згоди було знято з обліку для реалізації в межах України та відчужено відповідачем на ім`я його матері ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу укладеного ТОВ «Ваше авто» № 7304/17/001170 від 06 липня 2017 року.

Вважає, що вибуття вищевказаного автомобіля зі спільної сумісної власності подружжя відбулося поза її волею, а кошти були використані не в інтересах сім`ї.

Тому просила суд визнати автомобіль марки Mercedes-Benz S 500 WDB НОМЕР_1 , тип легковий седан В, 2004 року випуску, об`єм двигуна 4966 куб. см., спільною сумісною власністю подружжя. Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача Ѕ частину вартості вищевказаного транспортного засобу в розмірі 200 000 грн.

В грудні 2019 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення 1/2 частини його вартості.

Свої вимоги позивач за зустрічним позовом мотивував тим, що під час перебування у шлюбі, а саме 12.12.2013 року сторонами по справі було придбано легковий автомобіль Daewoo Lanos, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , який за обопільною згодою сторін був зареєстрований на праві власності за ОСОБА_1 .

Вказаний автомобіль був зареєстрований на праві власності за ОСОБА_1 у період з 12.12.2013 року по 22.06.2018 року, що вбачається з відповіді з Головного сервісного центру МВС України від 15.11.2019 року.

Вказав, що 22 червня 2018 року тобто вже у той час, коли сторони проживали окремо та не вели спільне господарство ОСОБА_1 відчужила набутий у шлюбі автомобіль Daewoo Lanos, 2003 року випуску на ім`я нового власника ОСОБА_5 . Тобто вказаний автомобіль вибув зі спільної сумісної власності подружжя без відповідної на те згоди співвласника.

Тому враховуючи уточнені позовні вимоги просив суд визнати легковий автомобіль Daewoo Lanos, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 спільною сумісною власністю. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 Ѕ частину вартості вищевказаного транспортного засобу у розмірі 36 069 грн. 64 коп. та судові витрати у розмірі 793,40 грн.

Визнати автомобіль марки Mercedes-Benz S 500 WDB НОМЕР_1 , тип легковий седан В, 2004 року випуску, об`єм двигуна 4966 куб. см., спільною сумісною власністю подружжя. Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача Ѕ частину вартості вищевказаного транспортного засобу в розмірі 200 000 грн. Визнати автомобіль марки Mercedes-Benz S 500, рік випуску 2006, колір: чорний, об`єм двигуна: 5461, вага 1985, легковий тип кузова: седан В, НОМЕР_5 спільною сумісною власністю подружжя. Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача Ѕ частину вартості вищевказаного транспортного засобу в розмірі 200 000 грн. Стягнути судові витрати.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2021 року у задоволені первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення 1/2 частини його вартості - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення 1/2 частини його вартості- задоволено повністю.

Визнано легковий автомобіль DAEWOO LANOS, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 (новий номерний знак НОМЕР_6 ), VIN-код НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , який у період часу з 12.12.2013 року по 22.06.2018 року був зареєстрований на праві власності за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_7 ), спільною сумісною власністю колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_8 ) Ѕ частину вартості транспортного засобу DAEWOO LANOS, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 (новий номерний знак НОМЕР_6 ), VIN-код НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 у розмірі 36 069 (тридцять шість тисяч шістдесят дев`ять гривень) 64 коп. та 768 (сімсот шістдесят вісім гривень) 40 коп. судового збору та 25 (двадцять п`ять гривень) 00 коп. витрат на оплату послуг банку.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , 12 липня 2021 року подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є необґрунтованим і незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також з неповним з`ясуванням судом обставин справи, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт - позивач за первісним позовом вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що кошти отримані від продажу майна були витрачені за час проживання разом та виключно в інтересах сім`ї, при цьому не надаючи жодних доказів того, що кошти отриані від продажу автомобілів він витратив інтересах сімї, жодної письмової та усної згоди нга продаж позивач за первісним позовом не надавала, так, як знаходилася в лікарні після її побиття,

Заначає, що також відсутні належні докази, об підтверджували б отримання коштів вд продажу автомобілів спільно подружжям.

Вважає, що вибуття транспортних засобів із спільної сумісної власності відбулося без згоди позивача за первісним позовом та протилежного відповідачем не доведено.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити її первісні позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом першої інстанції та апеляційної інстанції було встановлено, що 21 грудня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що було зроблений актовий запис №4.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.12.2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Встановлено, що за час перебування у шлюбі сторін були придбані автомобілі: Mercedes-Benz S 500, WDB НОМЕР_1 , тип легковий седан-В, 2004 року випуску, об`єм двигуна 4966 куб. см.; Daewoo Lanos, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ; Mercedes-Benz S 500, 2006 року випуску, об`єм двигуна 5461, тип легковий седан-В, VIN-код: НОМЕР_5 . Дані обставини визнавались сторонами при розгляді справи та не оспорювалась.

Також встановлено, що 06.07.2017 року на підставі договору купівлі-продажу № 7304/17/001170, який був укладений у суб`єкта господарювання ТОВ «Ваше авто» було відчужено та перереєстровано автомобіль марки Mercedes-Benz S 500, НОМЕР_9 .

17.06.2017 року на підставі договору купівлі-продажу № 8047/2017/504901, укладений в ТСЦ МВС було відчужено та перереєстровано автомобіль марки Mercedes-Benz S 500, НОМЕР_5 на користь ОСОБА_3 .

23.03.2018 року ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу №3246/2018/871459, укладений в ТСЦ МВС відчужив транспортний засіб Mercedes-Benz S 500, НОМЕР_9 на користь ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що транспортний засіб Daewoo Lanos, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 з 12.12.2013 року зареєстрований за ОСОБА_1

22.06.2018 року транспортний засіб Daewoo Lanos, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 був перереєстрований на ім`я нового власника ОСОБА_5

27.06.2018 року транспортний засіб Mercedes-Benz S 500, НОМЕР_9 в територіальному сервісному центрі № 346 РСЦ МВС у Київській області було зареєстровано за гр. ОСОБА_4 .

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволені первісного позову ОСОБА_1 та задовольняючи зустрічніий позов ОСОБА_6 про про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення 1/2 частини його вартості, суд першої інстанції виходив з правил рівності часток подружжя в спільному майні, оскільки сторони на час відчуження автомобілів марки Mercedes-Benz S 500, НОМЕР_5 та Mercedes-Benz S 500, НОМЕР_9 проживали разом, матеріали справи не містять доказів того, що на час продажу між ними були неприязні відносини, а спірний автомобіль, який був придбаний сторонами за час зареєстрованого шлюбу, однак відчужений був ОСОБА_1 22.06.2018 року, тобто в той час коли сторони не проживали однією сім`єю та не вели спільне господарство.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої передбачено, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом статті 70 СК України, статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України(частини 1, 2, 4 статті 71 СК України).

Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України визначено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Отже, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмет матеріального світу, так і майнові права та обов`язки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обов'язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім'ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім'ї (аналогічні висновки містяться і у постановах Верховного Суду України у справах № 6-55цс13 від 19.06.2013, № 6-163цс12 від 20.02.2013, № 6-88цс12 від 12.09.2012).

З матеріалів справи вбачається, що за час перебування у шлюбі сторін були придбані автомобілі: Mercedes-Benz S 500, WDB НОМЕР_1 , тип легковий седан-В, 2004 року випуску, об`єм двигуна 4966 куб. см.; Daewoo Lanos, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ; Mercedes-Benz S 500, 2006 року випуску, об`єм двигуна 5461, тип легковий седан-В, VIN-код: НОМЕР_5 .

Однак, звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 стверджувала, що відповідач за первісним позовом протиправно здійснив відчуження автомобіля на власний розсуд, проти її волі і не в інтересах сім`ї. Також позивач вказала, що з 13 грудня 2017 року позивач внаслідок давно припинених шлюбних відносин переїхала на орендовану квартиру, що підтверджується наявним в матеріалах справи договором оренди квартири № 13-12/17-1 від 13.12.2017 року.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції було достовірно встановлено, що автомобіль марки Mercedes-Benz S 500, НОМЕР_5 та Mercedes-Benz S 500, WDB НОМЕР_1 були відчужені 17.06.2017 року та 06.07.2017 року, під час проживання сторін однією сім`єю. Доказів того, що дані автомобілі були відчужені саме без згоди позивача матеріали справи не містять. Відсутність таких документів не може бути доказом того, що позивачка таку згоду не надавала.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 368 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України в разі вчинення одним зі співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників.

Разом з тим, колегія судів погоджується з судом першої інстанції, що відсутність такої згоди сама по собі не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним з подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним.

Законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна.

Згідно із ч. 1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком, суду першої інстанції, що спільне майно подружжя відповідно до положень ст.69 СК України підлягає поділу між сторонами у рівних частках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частинами 1,2 ст.83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів не бере до уваги, так, як на час відчуження автомобілів марки Mercedes-Benz S 500, НОМЕР_5 та Mercedes-Benz S 500, НОМЕР_9 не надано належних та допустимимх доказів того, що не отримання коштів, або використання коштів відповідачем за їх відчуження використалися не в інтересах сім`ї.

Загалом такі доводи зводяться до незгоди заявника з висновками суду першої інстанції та ґрунтуються на переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права.

А тому, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про відмову у задоволені первісного позову та про задоволення зустрічного позову, так, як спірний автомобіль Daewoo Lanos, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , був придбаний сторонами за час зареєстрованого шлюбу, а відчужений був ОСОБА_1 22.06.2018 року, тобто в той час коли сторони не проживали однією сім`єю та не вели спільне господарство.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 26 листопада 2021 року.

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді: Л.П. Сушко

В.І. Олійник