Справа № 226/1757/15-ц

Провадження № 6/226/11/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.,

за участю секретаря Тіссен О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирноград Донецької області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання -

ВСТАНОВИВ:

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання, в обґрунтування якої вказав, що рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 15.07.2015 року з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Дельта Банк» була стягнута заборгованість за кредитним договором №32018 від 26.07.2011 року. 02.07.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір № 2273/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» своє право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі за Договором, укладеним з ОСОБА_1 .

Вказуючи на перехід права первісного кредитора, заявник відповідно до ст.442 ЦПК України просить суд замінити стягувача, яким є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Крім цього, вказуючи на те, що судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 кредитних коштів на теперішній час не виконано, а оригінал виконавчого документа новому стягувачу переданий не був у зв`язку з його втратою в ПАТ «Дельта Банк» під час процедури його ліквідації, що позбавляє нового стягувача можливості реалізувати своє право вимоги за кредитним договором, заявник просить суд видати дублікат виконавчого документа та поновити пропущений строк для його пред`явлення для виконання.

Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, що згідно ч.3 ст.442 ЦПК України не перешкоджає судовому розгляду.

Вивчивши заяву та дослідивши докази у справі, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що рішенням Димитровського міського суду від 15.07.2015 року з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» була стягнута заборгованість за кредитним договором №32018 від 26.07.2011 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Астра Банк», в сумі 123985,92 грн., а також судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи, в розмірі 1239,85 грн. (арк.спр.52-53).

02.07.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір №2273/К про відступлення права вимоги, за яким Банк відступив Новому кредитору належні Банку права вимоги до позичальників, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи вимоги до правонаступників боржників (а.с.91-93).

Право отримання заявником грошової вимоги за кредитним договором №32018 від 26.07.2011 року, укладеним з позичальником ОСОБА_1 , підтверджується витягом з Додатку №1 до договору № 2273/К про відступлення прав вимоги від 02.07.2020 року (арк.спр.94-95).

Згідно з ч.1, ч.5 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`зковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час набрання законної сили рішенням суду першої інстанції та видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 закону України «Про виконавче провадження», строки, зазначені у частині 1 цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Частиною першою ст.58 Конституції України закріплено принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина 1 статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України») .

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02.06.2016 №1404-УІІІ «Про виконавче провадження».

Згідно з пунктом 5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Положення цього Закону застосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим законом. Зворотна дія в часі і можливість застосування норм закону до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності, пунктом 5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень не передбачена.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 15 травня 2019 року в справі №640/4782/15 та від 28 жовтня 2019 року в справі №161/11814/18.

Згідно ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст.433 ЦПК України питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не поважність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно частини 3 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Згідно з пунктом 1 частини 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

Відповідно до частини 5 зазначеної статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

З аналізу зазначених статей вбачається, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа на підставі заяви не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Такий правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 727/1256/16-ц.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11.

Як вбачається із матеріалів справи, виконавчий лист був отриманий представником ПАТ «Дельта Банк» 25.07.2016року.12.07.2019 державним виконавцем у зв`язку з пропущенням строку пред`явлення виконавчого листа до виконання виконавчий лист було повернуто стягувачеві. З питанням поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання первісний стягувач не звертався.

Цивільним процесуальним кодексом України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 23 січня 2020 року у справі № 759/308/13-ц.

Порушуючи питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник не надав жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, які б свідчили про об`єктивні та непереборні для стягувача обставини пропуску зазначеного строку та не надав належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог. Посилання заявника на процедуру ліквідації первісного стягувача АТ «Дельта Банк», розпочату 02.10.2015року, яка вплинула на втрату оригіналів виконавчих листів та порушення процесуальних строків, суд до уваги не приймає, так як зазначена причина зумовлена виключно неналежною організацією стягувача ведення документообігу і виникла саме з його вини, а тому вважатись об`єктивною та непереборною для стягувача обставиною не може.

Крім того, з огляду на положення ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» заявник, набуваючи прав вимоги за даним кредитним договором, зобов`язаний був бути обізнаним про стан майнових вимог за кредитними договорами, право вимоги за якими він набуває.

За змістом положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В п.п. 40, 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини визначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду. Якщо процесуальний строк поновлений зі спливом значного періоду часу та з підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 29 січня 2016 року було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд.

Враховуючи зазначене, заяву слід задовольнити частково - в частині заміни стягувачу, а в задоволенні решти заяви слід відмовити, оскільки належними та допустимими доказами заявником не доведено поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та підстав для поновлення цього строку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,18,43,49,259-261,354,442 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання задовольнити частково.

Здійснити заміну стягувача у цивільній справі № 226/1757/15-ц, провадження 2/226/924/2015, за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 32018 від 26.07.2011 року, укладеним між ПАТ «Астра Банк» і ОСОБА_1 , з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс».

В задоволені решти заявлених вимог - відмовити

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду в день її постановлення не була вручена, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Л.І.Клепка