Справа № 309/2972/20
Провадження № 2/309/1567/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання Орос В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Посилається на те, що проживав з відповідачкою у шлюбі, який зареєстровано 14.11.2000 року у виконавчому комітеті Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №27. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вважає що їхній шлюб виявився невдалим, на протязі останніх років стосунки між ними погіршилися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вже рік вони проживають окремо, шлюб носить формальний характер та виконує свого призначення. Просив суд не надавати строк на примирення, оскільки воно не можливе.

В судове засідання позивач не з`явився, до суду від представника позивача адвоката Іляшкович Н.В. надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 та її участі. Позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, від представника відповідача адвоката Стець М.І. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності відповідача. Позовні вимоги визнав та не заперечив щодо їх задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, з урахуванням заяв поданих сторонами про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п.24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вбачається, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ст.24 СК України зі змінами та доповненнями внесеними від 10.01.2002 року, «шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається…».

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання».

Судом встановлено, що сторони проживали в шлюбі, який зареєстровано 14.11.2000 року у виконавчому комітеті Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №27.

Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: доньки: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На час розгляду справи в суді встановлено, що сторони не підтримують своїх шлюбних відносин і не бажають збереження їхнього шлюбу, про що зазначили у поданих до суду заявах.

З огляду на встановлене суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб має формальний характер та не виконує свого прямого призначення. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому суд вважає, що даний шлюб доцільно розірвати.

Питання про стягнення судових витрат у справі сторонами не ставилося.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,141,258,259,263-265,289,354ЦПК України, ст.ст.105,110,112, СК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - 14.11.2000 року у виконавчому комітеті Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №27 - розірвати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.