ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/132/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/1068/20 Категорія: 304090200 Суходольський О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

суддя-доповідачЄльцов В. О.
суддівВасиленко Л. І., Карпенко О. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа ФОП ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ФОП ОСОБА_3 , про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів у розмірі 108000 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 17.03.2020 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_3 укладено договір завдатку в рахунок купівлі-продажу домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_2 у відповідності з витягом про реєстрацію права власності № 15036541 від 26.06.2007 року.

Відповідно до п. 2 вказаного договору ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 кошти в сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США, що є еквівалентом 54 000,00 грн. (п`ятдесят чотири тисячі гривень 00 коп.).

За умовами п. 4 вказаного вище договору, не пізніше 15.05.2020 р. між Продавцем та Покупцем мав бути укладений договір купівлі-продажу вказаного вище домоволодіння.

Відповідно до п. 5 договору - ФОП ОСОБА_3 зобов`язаний, зокрема підготувати повний пакет документів для підписання договору купівлі-продажу. Однак, відповідач отримала довідку про склад сім`ї, яка є обов`язковим документом для оформлення договору купівлі-продажу, вже після 15.05.2020 року, а саме 18.05.2020, що унеможливило купівлю-продаж будинку в строк до 15.05.2020.

Станом на дату закінчення договору 15.05.2020 ФОП ОСОБА_3 порушено п. 5 Договору, відтак, як наслідок наявна відмова продавця укласти договір купівлі-продажу домоволодіння не пізніше 15.05.2020.

Позивач, з метою досудового врегулювання спору та неможливості його укладення з вини покупця у встановлений строк, пропонував повернути суму завдатку в розмірі 2 000,00 дол. США, що є еквівалентом 54 000,00 грн. в день закінчення договору, однак відповідач та третя особа відмовились повертати кошти позивачу.

Відповідно до п. 8 Договору - у випадку відмови від продажу домоволодіння, Продавець виплачує Покупцю подвійну суму завдатку.

Однак, ОСОБА_2 в порушення п. 8 Договору не виплачено ОСОБА_1 подвійну суму завдатку в розмірі 4 000,00 доларів США, що є еквівалентом 108 000,00 грн.

Станом на дату закінчення договору 15.05.2020 р. ФОП ОСОБА_3 порушено п. 5 Договору, відтак, як наслідок наявна відмова продавця укласти договір купівлі-продажу домоволодіння не пізніше 15.05.2020 року.

Позивач, з метою досудового врегулювання спору та неможливості його укладення з вини покупця у встановлений строк, пропонував повернути суму завдатку в розмірі 2 000,00 дол. США, що є еквівалентом 54 000,00 грн. в день закінчення договору, однак відповідач та третя особа відмовились повертати кошти позивачу.

Відповідно до п. 8 Договору - у випадку відмови від продажу домоволодіння, продавець виплачує покупцю подвійну суму завдатку.

Однак, ОСОБА_2 в порушення п. 8 Договору не виплачено ОСОБА_1 подвійну суму завдатку в розмірі 4 000,00 доларів США, що є еквівалентом 108 000,00 грн.

Враховуючи вказані обставини, позивач просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь кошти у розмірі 108000грн. та судові витрати, які складаються з 1080 грн. судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 15000грн.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2020 року позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 завдаток за договором завдатку від 17.03.2020 у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США, що є еквівалентом 54 000 (п`ятдесят чотири тисячі) гривень та судові витрати у сумі 540 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що з наданих суду доказів, вбачається порушення як покупця так і продавця умов договору завдатку від 17.03.2020 року, а саме з боку покупця вбачається не бажання укладати договір купівлі-продажу, що підтверджується даними акту про неявку сторони договору (покупця) від 25.05.2020 року складеного за участі нотаріуса ОСОБА_5 , проте стороною відповідача не змістовно обґрунтовано порушення строку підготовки документів необхідних для укладення договору купівля продажу у строк до 15.05.2020 року.

Стороною позивача не надано до суду інших доказів перешкоди відповідача чи її не бажання продати позивачу належне їй домоволодіння розташоване у АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 виконано решту вимог п.3 договору завдатку, у частині надання вільного доступу до об`єкту продажу шляхом передачі ключів, зняття з реєстрації всіх членів сім`ї у вказаному домоволодінні, передачі всіх необхідних документів для підготовки договору купівлі-продажу об`єкту ФОП ОСОБА_3 , інші вимоги та даний факт не оспорюється сторонами.

Суд прийшов до висновку, що як зі сторони позивача так і зі сторони відповідача, вбачається порушення вимого договору завдатку від 17.03.2020 року, що призвело до порушення строку укладення договору купівлі продажу домоволодіння по АДРЕСА_1 , а тому вважає обґрунтованим та справедливим буде часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума завдатку у розмірі 2000 доларів США, що у еквіваленті становить 54 000 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що відповідно до договору відповідач зобов`язана була в узгоджені з позивачем строки, але не пізніше 15 травня 2020 року підписати договір купівлі-продажу на умовах визначених у пункті 1 вказаного договору завдатку. Проте суд не взяв до уваги іншу тезу цього ж пункту договору, в якому йдеться, що у випадку непередбачених обставин (пов`язані з підготовкою документів та інше) договір автоматично продовжується на один місяць, а тому скаржник вважає ,що граничний строк дії договору завдатку закінчувався 15 червня 2020 року, а не 15 травня 2020 року, як зазначено в рішенні суду.

Разом з тим, відповідач стверджує, що нею були підготовлені всі документи для укладення договору купівлі-продажу ще до встановленого п. 3 Договору завдатку строку (15.05.2020).

Посилання в позові та в рішенні суду на те, що відповідач порушила умови договору, не зібравши всі документи (довідку про склад сім`ї) до 15.05.2020, не є обґрунтованими, адже весь пакет документів був зібраний для оформлення Договору купівлі-продажі до 15.05.2020, а довідка про склад сім`ї не є обов`язковим документом для оформлення вказаного договору.

Судом першої інстанції було встановлено, що саме позивач ОСОБА_1 як Покупець порушила умови Договору завдатку, відмовившись оформляти Договір купівлі-продажу, проте зробив висновок, що оскільки відповідач вчасно не зібрала усіх документів на момент укладення Договору купівлі-продажу 15.05.2020, прийшов до помилкового висновку про повернення суми завдатку в розмірі 2000 доларів США.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції не повністю встановив всі обставини у справі та не дослідив усі докази, надані суду, а тому прийшов до неправильного висновку про повернення суми завдатку позивачу ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача заперечує доводи апеляційної скарги та вказує на законність постановленого судом першої інстанції рішення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.03.2020 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 укладено договір завдатку в рахунок купівлі-продажу домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_2 у відповідності з витягом про реєстрацію права власності № 15036541 від 26.06.2007 року.

Відповідно до п. 2 вказаного договору ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 кошти в сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США, що є еквівалентом 54 000,00 грн. (п`ятдесят чотири тисячі гривень 00 коп.).

За умовами п. 4 вказаного вище договору, не пізніше 15.05.2020 р. між Продавцем та Покупцем мав бути укладений договір купівлі-продажу вказаного вище домоволодіння.

Відповідно до п. 5 договору - ФОП ОСОБА_3 зобов`язаний, зокрема підготувати повний пакет документів для підписання договору купівлі-продажу.

Факт передачі коштів від ОСОБА_1 ОСОБА_2 у розмірі 2000 доларів США у еквіваленті 54000грн., у вигляді завдатку у рахунок купівлі продажу домоволодіння, не оспорюються сторонами та не спростовується матеріалами справи.

Згідно витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно №15036541 від 26.06.2007 року вбачається що ОСОБА_2 є власником домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Задовольняючи позов, та стягнувши з ОСОБА_2 2000 доларів США, що в еквіваленті становить 54 000 грн. завдатку, суд першої інстанції вбачав порушення як з боку Покупця ОСОБА_1 , так і Продавця ОСОБА_2 .

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду, що вказана сума коштів була саме завдатком, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

З огляду на викладене, на відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання.

Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.

Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами була досягнута домовленість, яка засвідчена підписами у договорі завдатку від 17.03.2020 щодо купівлі житлового будинку по АДРЕСА_1 , за ціною 15 500 доларів США, позивач у рахунок попередньої оплати вартості зазначеного майна передав відповідачу кошти у розмірі 2000 доларів США, договір купівлі-продажу мав укладатися 15.05.2020.

Факт передачі коштів від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 у розмірі 2000 доларів США в еквіваленті 54 000 грн. сторонами не оспорюється.

Станом на 15.05.2020 Договір купівлі-продажу не був оформлений, як з вини Покупця ( ОСОБА_7 ), так і з вини Продавця ( ОСОБА_2 ), про що вказано в рішенні місцевого суду, і колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що сума, яка названа в договорі завдатку, фактично є авансом, оскільки сторонами не дотримано умов, визначених статтею 570 ЦК України, а саме - не укладено відповідного договору на виконання якого передано кошти. Тому висновок суду першої інстанції про те, що передані позивачем ОСОБА_7 відповідачу ОСОБА_2 кошти у розмірі 2000 доларів США є завдатком не знайшли свого підтвердження, проте суд правильно стягнув вказану суму з відповідача на користь позивача.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постановах від 25.09.2012 у справі № 6-82цс13, від 13.02.2013 у справі № 6-176цс12 та від 04.03.2020 у справі № 127/8926/18.

Аргументи апеляційної скарги про порушення умов договору завдатку зі сторони позивача ОСОБА_1 , а саме її відмова від купівлі будинку по АДРЕСА_1 , не спростовують факту отримання ОСОБА_2 саме авансу, а не завдатку.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач отримав кошти, домовленостей щодо укладення договору купівлі-продажу сторони не дійшли, на вимогу позивача одержаних коштів в сумі 2000 доларів США не повернув, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача фактично переданої суми авансу в розмірі 2000 дол. США, що еквівалентно 54 000 грн.

Інші доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального та процесуального права, були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою частково погоджується апеляційний суд.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Враховуючи наведені обставини справи та вимоги чинного законодавства колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновки суду першої інстанції в переважній більшості відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Разом з тим, судом не правильно визначено правову природу отриманих відповідачем ОСОБА_2 коштів, які є предметом позову.

У зв`язку з цим колегія суддів апеляційного суду вважає за можливе змінити рішення суду першої інстанції в частині наведених мотивів в постанові апеляційного суду.

В іншій частині рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Враховуючи висновок Черкаського апеляційного суду про зміну мотивувальної частини судового рішення суду першої інстанцій в частині обґрунтування доводів не правильно визначеної правової природи отриманих відповідачем ОСОБА_2 коштів, які є предметом позову і залишення без змін резолютивної частини цього рішення в указаній частині, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в цій частині в суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 367, 368, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ФОП ОСОБА_3 , про стягнення коштів - змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В решті рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної постанови.

Головуючий

Судді: