Ухвала

01 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 496/3234/15-ц

провадження № 61-12283св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного підприємства «Прогресфарм», треті особи: публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», ОСОБА_3 , за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Павленко Альони Леонідівни постанову Одеського апеляційного суду від 08 травня 2019 року, прийняту у складі колегії суддів: Комлевої О.С., Журавльова О. Г., Кравця Ю. І.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду

з позовом до приватного підприємства «Прогресфарм» (далі -

ПП «Прогресфарм»), у якому просили: визнати за ОСОБА_1 право вимоги кредитора перед боржником приватним підприємством «Прогресфарм»

на грошові кошти, списані 19 березня 2015 року з депозитних рахунків

№ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» (далі - ПАТ «Банк «Київська Русь») на загальну суму 185 839,42 доларів США у рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 1322-02-1 від 26 вересня 2012 року; визнати за ОСОБА_1 право вимоги кредитора перед боржником ПП «Прогресфарм» на грошові кошти, списані 19 березня 2015 року з депозитних рахунків № НОМЕР_2 та НОМЕР_2 у ПАТ «Банк «Київська Русь» на загальну суму 166 000,00 доларів США у рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 393-02-1 від 14 березня

2013 року; визнати за ОСОБА_2 право вимоги кредитора перед боржником ПП «Прогресфарм» на грошові кошти, списані 19 березня 2015 року з депозитних рахунків № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_4 у ПАТ «Банк «Київська Русь» на загальну суму 415 613,64 доларів США в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 1322-02-1 від 26 вересня 2012 року.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 20 вересня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПП «Прогресфарм», треті особи: ПАТ «Банк «Київська Русь», ОСОБА_3 , задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право вимоги кредитора перед боржником

ПП «Прогресфарм» на грошові кошти, списані 19 березня 2015 року з депозитних рахунків № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 у ПАТ «Банк «Київська Русь» на загальну суму 185 839,42 доларів США у рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 1322-02-1 від 26 вересня 2012 року.

Визнано за ОСОБА_1 право вимоги кредитора перед боржником

ПП «Прогресфарм» на грошові кошти, списані 19 березня 2015 року з депозитних рахунків № НОМЕР_2 та НОМЕР_2 у ПАТ «Банк «Київська Русь» на загальну суму 166 000,00 доларів США у рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №393-02-1 від 14 березня 2013 року.

Визнано за ОСОБА_2 право вимоги кредитора перед боржником

ПП «Прогресфарм» на грошові кошти, списані 19 березня 2015 року з депозитних рахунків № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_4 у ПАТ «Банк «Київська Русь» на загальну суму 415 613,64 доларів США у рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 1322-02-1 від 26 вересня 2012 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 08 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ПАТ «Банк Київська Русь» задоволено частково, рішення Біляївського районного суду Одеської області від 20 вересня 2017 року скасовано та ухвалено нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ПП «Прогресфарм», треті особи: ПАТ «Банк «Київська Русь», ОСОБА_3 відмовлено.

У липні 2019 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Павленко А. Л. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову Одеського апеляційного суду

від 08 травня 2019 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

29 липня 2019 року ухвалою Верховного Суду у складі судді Сердюка В. В. відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із Біляївського районного суду Одеської області.

У грудні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

У вересні 2020 року, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана колегії суддів: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гульку Б. І., Луспенику Д. Д.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (тут і надалі у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої

інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно

з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцять статті 7, частиною одинадцять статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного підприємства «Прогресфарм», треті особи: публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», ОСОБА_3 , за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Павленко Альони Леонідівни постанову Одеського апеляційного суду від 08 травня 2019 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць Б. І. Гулько Д. Д. Луспеник