Провадження № 2/752/2649/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 січня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Бродюк Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

06.07.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2

10.07.2029 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справ за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

В обгрунтування заявлених вимог позивачкою зазначено, що вона та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.01.2007 року. Від шлюбу мають дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між ними розірвано 12.09.2014 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва. Дочка проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дочки в достатньому обсязі добровільно відповідач не надає. Дочка навчається в приватній школі, відвідує гуртки, за рекомендаціями лікаря-невролога потребує оздоровлення двічі на рік. Відповідач має нормальний стан здоров`я, проживає у приватному будинку за містом, користується автомобілями преміям-класу. Стверджує, що дохід відпвідача та майновий стан є такими, за якого останній має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 14 000, 00 грн. щомісячно. Просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 14 000, 00 грн. щомісячно, починаючи з 02.07.2020 року і до досягнення дочкою повноліття.

Будучи присутньою у судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені вимоги з зазначених у позовній заяві підстав, просили задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач заперечував проти заявлених вимог, зазначив, що будинок у якому вони проживають з дружиною придбаний за кошти її батька, а автомобіль належить дружині і вона дозволяє йому лише користуватися ним. Крім того, на даний час він не працює і має ще одну дитину від другого шлюбу, яку теж зобов`язаний утримувати.

Заслухавши думку учасників судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є батьками малолітньої - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).

Малолітня дочка сторін у справі - ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю за адресою - АДРЕСА_1 та знаходиться на її ж утриманні (а.с. 15).

Статтями 180, 181, 182, 183, 184 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Наразі судом встановлено, що дочка сторін у справі проживає з матір`ю, остання виконує свої обов`язки щодо її виховання, навчання, гармонійного розвитку та матеріального забезпечення.

Батько дитини є працездатним, однак участі у вихованні дочки та її ж матеріальному забезпеченні не приймає.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Оскільки дитина сторін проживає разом з матір`ю, а ОСОБА_2 є її батьком та на нього покладено однаковий з ОСОБА_1 обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Отже, приймаючи до уваги вік дитини сторін у справі, що перебуває у періоді посиленого росту та фізичного розвитку, суд приходить до висновку, що відповідач зможе сплачувати аліменти на дитину в розмірі, що складає 6 000, 00 грн. щомісячно, оскільки це буде складати необхідний мінімум для забезпечення утримання дочки.

Крім того, визначаючи розмір аліментів 6 000, 00 грн. суд приймає до уваги спосіб життя відповідача, останній проживає у приватному будинку за містом, користується автомобілем преміям-класу. Зазначені обставини підтверджені належними доказами, що містяться в матеріалах справи та визнані самим відповідачем. Хоча зазначене майно не належить відповідачеві на праві приватної власності, однак, останній використовуючи таке майно несе витрати на його утримання, а отже, спосіб та рівень життя останнього не відповідає розміру його доходів, який, станом на час розгляду справи, як повідомив суду ОСОБА_2 взагалі відсутнім, оскільки він не працює (а.с. 32-36, 54-56).

З огляду на викладене, суд не приймає в якості заперечень відповідача посилання на відсутність доходу взагалі.

Правилами ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Зазначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає стягненню з останнього на утримання дочки, починаючи з 06.07.2020 року і до повноліття останньої, або ж зміни матеріального стану сторін.

Судові витрати за розгляд справи судом у частині сплати судового збору на користь держави підлягають стягненню з відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 155, 180, 181, 182, 183 СК України, ст. ст. 4, 6, 23, 27, 76, 141, 259, 263, 288 ЦПК України, суд -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - місто Макіївка Донецької області, (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ) на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 (шести тисяч) гривень щомісячно, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 липня 2020 року і до досягнення дочкою повноліття або ж зміни матеріального стану сторін.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - місто Макіївка Донецької області, (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 ) на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя К.Г. Плахотнюк