Справа № 174/725/20
п/с № 2/174/18/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря - Волинець Т.М., Шарапової О.О.

представника позивача - ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір, ОСОБА_3 . На час смерті, матір була зареєстрована за місцем проживання в АДРЕСА_1 . Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді належній їй на праві спільної часткової власності 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , при цьому інші 2/3 частини вказаної квартири є спільною частковою власністю позивачки та її сина, ОСОБА_4 .

Оскільки заповітів на час своєї смерті матір не залишила, то у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, тобто вона та її сестра ОСОБА_2 , яка до цього часу не завертелась з заявою до нотаріусів щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

26.10.2020 року позивачка звернулася з заявою до приватного нотаріуса Вільногірськ міського нотаріального округу Дніпропетровської області Савельевой Г.В. про прийняття спадщини після смерті її матері, але приватний нотаріус Савельева Г.В., винесла постанову про відмову їй у вчиненні нотаріальної дії у вигляді видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , оскільки вона заяву про прийняття спадщини після смерті матері у встановлений шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця до нотаріальної контори не подала.

У свою чергу вона пропустила строк звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті своєї матері з поважних причин, так як спочатку знаходилася тривалий час в шоковому психологічному стані, крім цього, у неї на утриманні знаходився її малолітній син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій є особою з інвалідністю з дитинства, який потребував постійного догляду, а її чоловік ОСОБА_6 в той час (2018 рік) більше півроку працював у Донецький області, і до м. Вільногірськ не приїжджав, тому не міг допомагати їй доглядати дитину з інвалідністю, як і не міг допомогти в цьому її старший син, ОСОБА_4 , 1996 року народження, якій виїхав у інше місто ще в 2013 році (у зв`язку навчанням) і після цього не повернувся проживати до м. Вільногірська.

Крім цього, для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, було необхідно надати документи, які свідчили про те, що вона є донькою померлої, і має право на отримання спадйщни як спадкоємець останньої.

У неї на час смерті її матері, не було свідоцтва про її народження оскільки зазначене свідоцтво зберігалося за адресом реєстрації місця проживання її матері. В 2019 році вона раптово знайшла свідоцтво про народження, однак це вже було після 18 грудня 2018 року, тобто після закінчення шестимісячного строк на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті її матері.

Таким чином, позивачка вважає, що пропустила строк звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті своєї матері з поважних причин, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою від 04.11.2020 року, відкрито позовне провадження по даній справі, призначено підготовче судове засідання та запропоновано відповідачу подати відзив на позов з доказами його обґрунтування. Копію ухвали та копію позовної заяви із додатками було надіслано відповідачу.

У визначений в ухвалі строк відповідачем відзив не подано.

Представник позивача подав заяву про виклик свідка.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов та обставини викладені в ньому підтримали в повному обсязі та нажали пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та відсутність заперечень з приводу задоволення позову. Третя особа подала заяву про розгляд справи за її відсутності та проти задоволення позову не заперечувала.

Вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідка, дослідивши та оцінивши в сукупності надані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вільногірську Дніпропетровської області померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.06.2018 р. (а.с. 5).

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_3 та відповідно до свідоцтва про шлюб дошлюбне прізвище позивачки « ОСОБА_1 », яке вона змінила на прізвище чоловіка « ОСОБА_1 » (а.с. 6, 7).

Відповідно копії свідоцтва на право власності на житло від 04.12.2000 року, виданого виконавчим комітетом Вільногірської міської Ради народних депутатів ОСОБА_3, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 (а.с. 8).

У постанові приватного нотаріуса Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, Савельевої Г.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі ОСОБА_1 , свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 вказано, що спадкоємцем пропущено строк для прийняття спадщини у зв`язку з чим вчинити нотаріальну дію, а саме, видати свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_3 неможливо (а.с. 9).

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 2568 від 26.10.2020 року, виданого відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради, зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 10).

Відповідно до копії медичного висновку № 6/62 від 01.06.2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю з дитинства та згідно копії посвідчення серія НОМЕР_2 від 30.07.2010 року, ОСОБА_1 має дитину інваліда (а.с. 11,12).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , який є чоловіком позивачки, пояснив, що він працював у смт. Новотроїцьк Донецької області з 2017 по 2019 рік. На поховання матері дружини приїжджав, а потім знову поїхав працювати і більше не приїжджав до 2019 року. ОСОБА_1 залишалася з дитиною з інвалідністю удвох. Їх син постійно потребує догляду і приймає ліки. Після смерті матері вона була в поганому психологічному стані, часто зверталася до лікарів. Коли він приїхав у 2019 році, то вони разом із дружиною розбирали речі її матері.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

За змістом ст. 1261 ЦК України, ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті своєї матері, що не заперечується відповідачем.

Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Прийняття спадщини за законом є правом спадкоємця і залежить виключно від його власного волі. Для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач як спадкоємець за законом у встановлений законом шестимісячний строк не зверталася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна, не направила її поштою, а 30.10.2020 року звернувся до суду з позовом в якому просила визначити додатковий строк на прийняття спадщини з наведених у позові підстав.

Судом встановлено, що позивачкою дійсно пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої, а до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивачка звернулася 26.10.2020 року. Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції викладені у постановах Верховного Суду України від 13.03.2020 року у справі № 314/2550/17 та від 21 вересня 2020 року у справі N 130/2517/18. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", яка означає "У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права".

Враховуючи викладене вище, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи позицію відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, враховуючи, що у позивачка є матір`ю дитини з інвалідністю, яка проживає з нею, пояснення свідка, суд вважає, що наявні поважні причини, такі, що створювали істотні труднощі для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок позивачки за її клопотанням.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк у три місяця з часу вступу судового рішення про це в законну силу, на подачу заяви до державної нотаріальної контори, або приватной нотаріуса про прийняття нею спадщини за законом, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті спадкодавця, ОСОБА_3 .

Судові витрати за клопотанням ОСОБА_1 покласти на неї.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 03.02.2021 року.

Суддя Вільногірського міського суду

Дніпропетровської області І.А.Ілюшик