Справа № 930/2527/20
Провадження №2/930/174/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2021 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Царапори О.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства комерційного банку «Приватбанк», представника позивача Дашко Володимира Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Виклад позиції позивача.

17.11.2010 року між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/н і відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою Відповідача

підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування- АТ КБ "ПРИВАТБАНК", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або іншим стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору

Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а Відповідачу надано у користування кредитну картку.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 4000.00грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

В порушення умов кредитного договору, ст.ст. 509, 525, 526, 629,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав в результаті чого станом на 23.09.2020 року виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 11447,51 гривень, що включає в себе:

7189,07 грн. - заборгованість за тілом кредита;

в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита;

7189,07 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита;

0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками;

0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками;

1991,83 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625;

2266,61 грн. - нарахована пеня;

0,00 грн. - нараховано комісії;

За таких підстав Банк звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подавав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 25.11.2020 року.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

Представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Дашко В.М., що діє за довіреністю № 3914-К-Н-О від 28.08.2020 року (а.с.46), разом з позовною заявою надіслано до суду клопотання, в якому останній просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.4,5).

Відповідач ОСОБА_1 заяв і клопотань, повязаних із розглядом справи, до суду не подавав.

Процесуальні дії у справі

Відповідно до ухвали суду від 25.11.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та відкрито провадження у справі, розгляд цивільноїсправи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 23.12.2020 року без повідомлення (виклику) учасників справи.

Судом 11.11.2020 року здійснювався запит до відділу УДМС України у Вінницькій області з метою встановлення місця проживання відповідача, а тому ухвалу суду від 25.11.2020 року було направлено разом з копією позовної заяви, додатками до неї , повісткою про виклик до суду на адресу відповідача.

Згідно здійсненого запиту до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Вінницькій області відповідач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подавав.

Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Відповідно до ч.2, п.1 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мініміму для працездатних осіб.

За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України).

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України щодо зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит".

Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

17.11.2010 року відповідач ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку і отримав кредит. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення та згідний з його умовами.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Голд», « Універсальна контракт» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256.

Згідно наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 23.09.2020 року становить 11447,51 гривень і даний факт підтверджується розрахунком заборгованості,випискою по рахунку( а.с.8-14),довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а.с.15,16), довідкою про видані картки (а.с.31),копією заяви позичальника(а.с.32), витягом з «Умов та Правил надання банківських послуг» у редакції, що діяла на момент підписання,копією наказу банку щодо затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг» та «Тарифів» у редакції, що діяла на момент підписання заяви(а.с.19-42),копією паспорту що посвідчує особу Відповідача (а.с.44-45).

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою по рахунку.

Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст, 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Даному факту відповідають правовідносини позики, а саме кредиту, за договором якого банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як вбачається з матеріалів справи, 17.11.2020 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний Договір б/н, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку (а.с. 17,18).

В Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку наявний підпис як представника АТ КБ «Приватбанк», так і підпис ОСОБА_1 а також зазначена письмово дата укладення цієї Анкети-заяви, а саме: «17.11.2010» (а.с.17).

Визначаючи розмір боргу, суд виходить з розрахунку, який надано Банком, оскільки відповідачем цей розрахунок не спростований і свій не надано.

Однак, Умови та Правила у яких відсутній підпис відповідача, не є належними доказом, того, що на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містилися умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, сплати неустойки (пені, штрафів) у зазначеному порядку і розмірі, а, отже, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, а тому не можуть розглядатися як частина кредитного договору.

У заяві-анкеті від 17.11.2010 року, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення розміру процентів та відповідальності сторін за порушення зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафів).Тому у стягненні пені необхідно відмовити.

При вирішенні даних вимог суд, враховує практику Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 .

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач не спростував факт отримання кредитних коштів, користувався кредитними коштами (що вбачається із розрахунку заборгованості та із виписки за договором щодо руху коштів за кредитним договором б/н від 17.11.2010 року) та частково сплачував заборгованість за договором, отже, не заперечував факт укладення кредитного договору, відповідач також не оспорював умови кредитування, а тому, суд приходить до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача боргу за тілом кредиту, відсотків по кредиту.

Щодо стягнення заборгованості за пенею, суд зазначає наступне.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення пені за порушення умов договору слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15.

А тому, позовні вимоги про стягнення із відповідача нарахованої пені, не підлягають задоволенню, з вище вказаних підстав.

Висновки суду

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.11.2010 року у розмірі 9180,90 грн., яка складається з: 7189,07 грн. заборгованість за тілом кредита; 1991,80 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; а у задоволенні позовних вимог про стягнення нарахованої пені слід відмовити, оскільки одночасне застосування штрафів та пені за одне й те саме порушення не допускається.

Розподіл судових витрат

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «Приватбанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. (а.с.2).

З урахуванням викладеного, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549-552, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 76 - 81, 89, 133, 141, 206, 223, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов позовом Акціонерного Товариства комерційного банку «Приватбанк», представника позивача Дашко Володимира Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" р/р № НОМЕР_2 , МФО 305299, кредитну заборгованість за користування кредитом згідно договору б/н від 17.11.2010 року в сумі 9180 (девять тисяч сто вісімдесят) гривень 90 копійок, судові витрати в сумі 2102 (дві тисячі сто дві ) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Немирівський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Суддя: О.П. Царапора