Справа № 569/1788/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тимощука О.Я.

при секретарі Ковальчука О.Б.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 2-5528/11 від 30.11.2011 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з матір`ю ОСОБА_2 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 1715/17956/12 від 19.12.2012 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 450 гривень щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду, а саме з 01 жовтня 2012 року, і до досягнення дитиною повноліття.

На сьогоднішній день сума аліментів, що підлягають сплаті є недостатньою для належного матеріального утримання сина. З 2012 року значно збільшилися ціни на всі товари та послуги, а відтак аліменти в розмірі 450 грн. щомісячно є недостатніми для належного утримання дитини, а тому вважає, що підлягають збільшенню. Просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2012 року в розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати, які пов`язані з правничою допомогою в розмірі 4 000 грн.

25.03.2021 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково, а саме в частині збільшення розміру аліментів з 450 грн. до 1 500 грн. не заперечує щодо їх задоволенні, а в частині стягнення витрат на правову допомогу просить зменшити вказані витрати з 4 000 грн. на 78 грн. 24 коп., оскільки вважає таку позовну вимогу, що має явно штучний характер та таким чином позивач зловживає процесуальними правами, а також просить стягнути з позивачки на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 908 грн.

07.04.2021 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником позивача - адвокатом Воронюк К.Ю. подано відповідь на відзив, в якому посилаючись на ч. 8 ст. 141 ЦПК України зазначила, що доводи відповідача викладені у відзиві на позов стосовно розміру витрат які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюються судом на підставі поданих сторонами доказів та просила позов задовольнити повністю.

15.06.2021 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області відповідачем подано до суду клопотання про визнання позову таким, що має явно штучний характер. Вказав те, що заборгованості зі сплати аліментів він не має, що станом на момент подання позову мав значну переплату по аліментам. Посилаючись на те, що ціна позову незначна, а справа є нескладною вважає суму витрат понесених позивачкою на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. не пропорційною із заявленими позовними вимогами.

Позивач та її представник адвокат Воронюк К.Ю. в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та дату розгляду справи належним чином.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в частині задоволення позовних вимог про збільшення розміру аліментів з 450 грн. на 1 500 грн. не заперечує та просить позов в цій частині задоволити. Крім того, пояснив, що аліменти на утримання сина він сплачує регулярно, заборгованості по їх сплаті немає. Вважає, що адвокат Воронюк К.Ю. не надала суду доказів про погіршення майнового стану позивачки та приховала від суду інформацію щодо наявної у відповідача переплати по аліментах на утримання сина. Вказав, що є діючим адвокатом, і ця справа має для його репутації важливе значення. Пояснив, що з урахуванням ст. 7 проекту Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» та з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 СК України, щодо мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, позивачка фактично збільшує розмір суми стягнення аліментів на 191 грн. починаючи з 1 січня 2022 року, на 128 грн. починаючи з 1 липня 2022 року та на 85 грн. 50 коп. починаючи з 1 грудня 2022 року, а тому вважає, що у порівнянні із сумою позову понесені позивачкою витрати на правову допомогу не є пропорційними та не відповідають якнайкращим інтересам його дитини, а тому просить зменшити розмір витрат понесених позивачкою на правову допомогу. Клопотання про визнання позову таким, що має явно штучний характер просить не розглядати.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 (а.с. 14).

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 2-5528/11 від 30.09.2011 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 8-9).

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 1715/17956/12 від 19.12.2012 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 450 гривень щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду, а саме з 01 жовтня 2012 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10-12).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось з них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13.

На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 181, 192 СК України, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині збільшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2012 року в розмірі 450 гривень щомісячно та стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів суд вважає реально можливим для їх сплати відповідачем.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати, щодо збільшення розміру аліментів необхідно стягнути з відповідача в прибуток держави в розмірі 908,00 грн.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

У статті 133 ЦПК України перелічено види судових витрат. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У частинах 1-6 статті 137 ЦПК України визначено, що:

1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статя 30 закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає поняття гонорар.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання стосовно заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат понесених позивачкою на правничу допомогу суд виходить з наступного.

У матеріалах справи наявні докази, що аліменти відповідачем сплачувалися в межах визначених судовим рішенням але не менше мінімального гарантованого Законом розміру аліментів на одну дитину та станом на 28.12.2020 року переплата становила 6 891, 09 грн., однак ці докази стороною позивача суду надані не були.

З матеріалів справи вбачається, що як до початку так і під час підготовчого засідання по справі, сторона позивача не надала суду доказів про погіршення майнового стану позивачки, що було покладено в основу позову. Також у матеріалах справи відсутні докази котрі вказують на дії позивача щодо досудового вирішення спору. Такі дії сторони позивача суд оцінює як безпідставне твердження стороною обставин щодо погіршення майнового стану позивачки та визнає обсяг наданих адвокатом позивача послуг не повним.

При вирішенні питання щодо пропорційності ціни позову (заявлених позовних вимог) з розміром понесених позивачкою витрат на правову допомогу слід застосувати ст. 182 СК України та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» котрою установлено, що у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Таким чином, сторона позивачки за цим позовом з урахуванням обставин виконавчого провадження за виконавчим документом виданим на підставі Рішення Рівненського міського суду від у цивільній справі № 1715/17956/12 від 19.12.2012 року, просила суд фактично збільшити розмір аліментів від тих котрі отримувала за Законом, з 01 січня 2021 року на 1 500 грн. (2 395 грн. х 50%) = 300 грн. 25 коп., з 01 липня 2021 року на 1 500 грн. (2 510 грн. х 50%) = 245 грн., з 01 грудня 2021 року на 1 500 грн. (2 618 грн. х 50%) = 191 грн.

А тому, понесену позивачкою сумою витрат на правову допомогу у розмірі 4 000 грн. суд вважає неспівмірною зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт), ціною позову, значенням справи для сторін і впливом вирішення справи на репутацію сторін.

Враховуючи принципи справедливості, розумності, пропорційності та законності суд вважає, що справедливим буде зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами пропорційно до заявленої позивачем суми стягнення, тобто до 1 500 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 150-151, 166, 180-185, 192 СК України, ст.ст. 7, 10, 76, 82, 137, 141, 263- 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів задоволити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2012 року в розмірі 450 гривень щомісячно та стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 в прибуток держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати пов`язані з правничою допомогою в сумі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 19.09.2009 року, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ).

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук