Справа № 677/1010/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м.Старокостянтинів.

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Андрощука Є.М.

з участю секретаря Повзун С.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог на предмет спору Красилівська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на Ѕ частину спадкового майна,

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувсь до Красилівського районного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог на предмет спору Красилівська державна нотаріальна контора та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 11 жовтня 2017 року просив: встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування після ОСОБА_5 на Ѕ частину: житлового будинку з надвірними спорудами загальною площею 64,6 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 , земельної ділянки загальною площею 0,25 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :04:002:0049, земельної ділянки загальною площею 2,1623 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Чернелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, кадастровий номер: :09:007:0020.

Згідно розпорядження голови Красилівського районного суду Хмельницької області №238 від 25.07.2019р. дана справа направлена для розгляду до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 серпня 2019 р. справа надійшла до мого провадження.

В обґрунтування позову позивач посилавсь на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 і після його смерті, покійна матір позивача - ОСОБА_6 прийняла спадщину та 26.11.2009 року отримала у Красилівській державній нотаріальній конторі, свідоцтво про право на спадщину за законом. До складу спадщини увійшли житловий будинок, з надвірними спорудами - загальною площею 64,6 кв.м в АДРЕСА_1 ; земельна ділянка - загальною площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :04:002:0049; земельна ділянка - загальною площею 2,1623 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Чернелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, кадастровий номер: :09:007:0020; грошовий вклад у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», рахунок № НОМЕР_1 .

Позивач вказує, що після смерті матері - ІНФОРМАЦІЯ_2 , він дізнався, що вона заповіла частину свого майна ОСОБА_3 , а частину передала за спадковим договором і відповідачка, після відкриття спадщини прийняла її та почала розпоряджатися майном.

17 травня 2017 року позивач, як спадкоємець першої черги звернувся до Красилівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину після смерті батька - ОСОБА_5 , оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем (без реєстрації). Однак, державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на порушення позивачем строків для прийняття спадщини, а також видачу свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_6 .

Позивач зазначає, що у даній справі часом відкриття спадщини є 22 квітня 2009 року і позивач, незважаючи на відсутність у нього реєстрації, постійно проживав із батьком та своєю сім`єю, у будинку в АДРЕСА_1 , а його неповнолітня на той час, донька - ОСОБА_7 , відвідувала Чернелівську ЗОШ І-ІІІ ступенів та факт спільного проживання позивача із спадкодавцем на момент смерті можуть підтвердити в суді свідки.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити, з вищенаведених підстав.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову, посилаючись на його недоведеність та не обґрунтованість. Також відповідач зазначила, що позивач постійно з батьками не проживав, а тому є особою, яка не прийняла спадщину після смерті батька, отже не має права на Ѕ частку спадкового майна.

Представник третьої особи на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог на предмет спору - Красилівської державної нотаріальної контори, звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, вказала, що заперечень проти позову не має.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Так, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5) ч.2 ст.293 ЦПК України), у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

А пунктом другим постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ч.1 ст.1216 ЦК України), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України), часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст.46 цього Кодексу) (ч.2 ст.1220 ЦК України), незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України), у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України), частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч.1 ст.1267 ЦК України).

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть ОСОБА_5 . Серія НОМЕР_2 від 23.04.2009р. (т.1 а.с.62) та визнається сторонами.

Як вбачається з даних свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Красилівською державною нотаріальною конторою 26.11.2009 року за р.№№1-3114, 1-3116,1-3118, 1-3120 спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла його дружина - ОСОБА_6 і спадщина складається з: житлового будинку, з надвірними спорудами - загальною площею 64,6 кв.м в АДРЕСА_1 ; земельної ділянки загальною площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :04:002:0049; земельної ділянки загальною площею 2,1623 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Чернелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, кадастровий номер: :09:007:0020; грошового вкладу у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», рахунок № НОМЕР_1 (т.1.а.с.72 /зворот/, 73,73 /зворот/,74).

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 не звертались до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами спадкової справи Красилівської держнотконтори №796/2009 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 (т.1 а.с.59-77).

Як вбачається з даних спадкового договору від 24.02.2014р., посвідченого державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори за р.№1-193 Дихтяр Л.І., як відчужувач після своє смерті передає у власність набувачу ОСОБА_3 , належний їй житловий будинок, з надвірними спорудами - загальною площею 64,6 кв.м в АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.94-95).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть ОСОБА_6 . Серія НОМЕР_3 від 11.03.2017р. /повторно/ (т.1 а.с.14) та визнається сторонами.

Як вбачається з даних постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії держнотаріуса Красилівської держнотконтори від 17.05.2017р., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , через пропуск встановленого чинним законодавством шестимісячного терміну для прийняття спадщини та 26.11.2009р. були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я дружини померлого ОСОБА_6 на спадкове майно (т.2 а.с.60).

Разом з тим, відповідно до положень ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій та згідно з ч.ч.1,5,6,7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК України), допустимими (стаття 78 ЦПК України), достовірними (стаття 79 ЦПК України) та достатніми (стаття 80 ЦПК України), які б у своїй сукупності дали б змогу прийти до висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування і питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.80 ЦПК України).

Натомість позивачем ні в позовній заяві, ні в суді не надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б давали законні підстави для встановити факту постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, на обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він, незважаючи на відсутність у нього реєстрації, постійно проживав із батьком та своєю сім`єю, у будинку в АДРЕСА_1 , однак такі пояснення позивача є лише його твердженням, натомість відповідач заперечує вищевказані обставини.

Щодо проживання у будинку в АДРЕСА_1 неповнолітньої доньки позивача та відвідування нею Чернелівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, а також даних, що містяться у меддовідці Серія 2МДМ №427789, меддовідці Серія 2АА3 №312598, сертифікаті Серія 2000 №031592, меддовідці від 10.06.2009р., епікризі на підлітка, витягу з Держреєстру актів цивільного стану громадян №8 від 17.03.2018р.., довідки Чернелівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №83 від 09.10.2017р., світлин (т.2 а.с.14, 15, 16, 17, 18, 86-89, т.1. а.с.207, 208-2011), то суд не визнає дані обставини як докази проживання позивача із спадкодавцем на час відкриття спадщини, з наступних підстав.

Так, факт проживання доньки позивача - ОСОБА_7 разом з рідними дідом та бабою в АДРЕСА_1 був зумовлений сімейними обставинами, разом з тим ніяким чином не підтверджує факт проживання там же позивача.

А вищевказані документи містять лише данні щодо місця народження, проживання та навчання ОСОБА_7 , а також світлини з відображенням сімейного свята батьків сторін, і знову ж таки, не підтверджують факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, довідка виконкому Чернелівської сільської ради Красилівського району №245 від 13.05.2006р. надана позивачем, містить данні про проживання позивача у будинку АДРЕСА_2 , а не АДРЕСА_3 (т.2 а.с.22).

Щодо довідки виконкому Чернелівської сільської ради Красилівського району №199 від 19.03.2018р. наданої позивачем, то суд зазначає, що данні про проживання позивача разом з ОСОБА_8 (так у довідці) в с.Чернелівка Красилівського району отримані згідно погосподарського обліку книги №2 за 1977-1979р.р., тобто не на час відкриття спадщини - 22 квітня 2009 року, а тому судом до уваги не приймаються як доказ на обґрунтування позову (т.2 а.с.84).

Щодо довідки Красилівського райвійськкомату №52 від 20.03.2018р. про перебування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 на військовому обліку Красилівського РВК (територія Чернелівської сільської ради) з 25.03.1985 р. по теперішній час, то вказані данні лише підтверджують ті обставини, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку Красилівського РВК і не підтверджують факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому судом до уваги не приймаються як доказ на обґрунтування позову (т.2 а.с.85).

Також суд не бере до уваги як докази на обґрунтування факту постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , оскільки вказані свідки в суді підтвердили ті обставини, що вони неодноразово бачили позивача у будинку батька, однак дане не підтверджує факт постійного проживання останнього разом із спадкодавцем .

Разом з тим, частиною першою ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її та частиною третьої, вказаної статті цього Кодексу, визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки, як зазначено вище, позивачем не доведено та в суді не встановлено факт постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому позивач є таким, що не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому не має права на успадкування за законом Ѕ частки спадкового майна після смерті ОСОБА_5 , а отже, позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 244-246, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог на предмет спору Красилівська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування після ОСОБА_5 на Ѕ частину:

-житлового будинку з надвірними спорудами загальною площею 64,6 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 ,

-земельної ділянки загальною площею 0,25 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :04:002:0049,

- земельної ділянки загальною площею 2,1623 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Чернелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, кадастровий номер: :09:007:0020,

-грошового вкладу у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» рахунок № НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд.

У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_5 .

Повне рішення складено 19 листопада 2021 року.

Суддя