Справа № 953/9846/20
02 лютого 2021 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого - судді Садовського К.С.
за участю секретаря - Пастушенко К.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «ЕНЕРГОСТАЛЬ» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати,
22.06.2020 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 в якій позивач просить:
1) стягнути з Державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні у розмірі 101 763,42 грн. (сто одна тисяча сімсот шістдесят три гривні сорок дві копійки);
2) стягнути з Державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , компенсацію у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати в розмірі 2 543,33 грн. (дві тисячі п`ятсот сорок три гривні тридцять три копійки);
3) стягнути з Державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму сплаченого судового збору в розмірі 1 017,63 грн. (одна тисяча сімнадцять гривень шістдесят три копійки).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02.09.2019 після його звільнення з ДП «УКРНТЦ «Енергосталь» в порушення ст. 115-117 КЗпП України остаточний розрахунок з ним проведений не був. Заборгованість по заробітній платі була йому виплачена лише 10.04.2020 р. Таким чином, затримка з виплати заробітної плати утворилась за період з 02.09.2019 по 10.04.2020 р. в сумі 101763,42 грн., яку він і просить стягнути з відповідача
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.06.2020 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.09.2020 закрито підготовче провадження.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 , не з`явився, але його представник подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за їх відсутності не заперечуючи проти прийняття судом заочного рішення. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача на неодноразові виклики у судове засідання не з`явився, хоча судом вживались заходи щодо його належного повідомлення про день та час слухання справи шляхом направлення судових повісток. Про причини неявки суд не повідомили. Будь-яких заяв та клопотань від відповідачів не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Враховуючи неодноразову неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено та як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 15.03.2014 по 02.09.2019 р.р. працював в ДП «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» головним інженером проекту. Наказом № 310-к від 27.08.2019 р. ОСОБА_1 звільнений з займаної посади з 02.09.2019 року за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України.
Згідно Довідки ДП «УКРНТЦМП «Енергосталь» про розмір не виплаченої заробітної плати головному інженеру проекта АУП ОСОБА_1 № 1-02/Д-71-10 від 17.10.2019 р., станом на 02.09.2019 року сума не виплаченої заробітної плати ОСОБА_1 складає - 127 166,33 грн.
Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10.02.2020 р. вказана заборгованість по заробітній платі була стягнута з ДП «УКРНТЦМП «Енергосталь» на користь ОСОБА_1 та фактично була виплачена лише 10.04.2020 р., що підтверджено випискою з банківського рахунку позивача (а.с. 15).
Згідно з розрахунком середньої заробітної плати, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 , виходячи із заробітку за останні 2 місяці і (липень-серпень) 2019 року складає 665,12 грн.
Звертаючись з позовом до суду, позивач ОСОБА_1 зазначає, що після його звільнення до 10.04.2020 з ним не було проведено повного розрахунку по заробітній платі. Відповідач відзив не подав, на спростування цієї інформації суду жодних відомостей також не надавав. Позивач наголошує, що за цей період пройшли 153 робочих дня, а тому розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за зазначений період становить 101763,42 грн. (із розрахунку 665,12 грн. х 1153 робочих дня).
Таким чином, суд дійшов висновку, що при звільненні позивача і до 10.04.2020 з ним не були проведені остаточні розрахунки та виплати, що є підставою для стягнення з відповідача суми середнього заробітку за час затримки по виплаті заробітної плати.
Відповідно до вимог ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому вигляді, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Згідно вимог ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Розрахунок середнього заробітку здійснюється за останні два повні робочі місяці: відповідно до вимог Постанови КМУ від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».
Відповідно до абз. З п. 2 Постанови КМУ від 08.02.1995 № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Обчислення середньої заробітної плати здійснюється на підставі п. 8 Постанови КМУ від 08.02.1995 № 100, яким встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів.
Середньоденна заробітна плата позивача розрахована з врахуванням вимог вказаного порядку, відповідає відомостям які зазначені у довідці ДП «УКРНТЦМП «ЕНЕРГОСТАЛЬ» від 17.10.2019р. та складає 665,12 грн. без врахування податків.
Позивачем розраховано розмір середнього заробітку за період з 02 вересня 2019 року по 10 квітня 2020 року за 153 робочих дня сума 101763,42 грн.. Заперечень щодо позовних вимог від відповідача до суду не надходило.
Отже, загальний розмір середнього заробітку за час затримки за період з 02 вересня 2019 року по 10 квітня 2020 складає 101763,42 грн. (665,12 грн. х 153 робочих дня), що і підлягає стягненню в межах позовних вимог.
Крім того, стягнення з відповідача підлягає сума компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати в розмірі 2543,33 грн.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за період затримки розрахунку та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Доказів на спростування доказів позивача відповідачем до суду не надано, а враховуючи вимоги ст. 84 ЦПК України суд визнає обставини невиплати заробітної плати встановленими під час розгляду справи.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позивач при звернення до суду сплати судовий збір у розмірі 1017,63 грн., а його позовні вимоги задоволені повністю, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати.
Керуючись ст. 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 223, 224, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 47, 116-117 КЗпП України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Повне текст судового рішення складено 02.02.2021 року.
Суддя: К.С. Садовський