Єдиний унікальний номер 253/4830/13-ц
Номер провадження 22-ц/804/3021/21
Єдиний унікальний номер 253/4830/13-ц Головуючий у 1 інстанції Хаустова Т.А.
Номер провадження 22-ц/804/3021/21 Доповідач Агєєв О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.

суддів Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Гладуха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2021 року про заміну сторони у цивільній справі № 253/4830/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, процентів, нарахованих за користування кредитом і пені та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою (суддя першої інстанції Хаустова Т.А.), -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2021 року клопотання Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про заміну сторони у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, процентів, нарахованих за користування кредитом і пені та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою - задоволено.

Замінено у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, процентів, нарахованих за користування кредитом і пені та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою - позивача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», змінивши процесуальний статус останнього з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на позивача за первісним позовом.

Із вказаною ухвалою суду не погодилася ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати, у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про заміну сторони позивача відмовити. Також просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору.

В мотивування апеляційної скарги зазначає, що посилання суду про повідомлення її належним чином про дату, час і місце судового засідання, призначеного до розгляду 22.09.2021 р. є недостовірним, оскільки будь-якого повідомлення ОСОБА_1 не отримувала, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Вважає, що розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також грубим порушенням вимог статей 128-130,223,372 ЦПК України.

Крім того, апелянт вважає, що у суду першої інстанції були відсутні законні підстави для прийняття до розгляду клопотання про заміну сторони у справі та його задоволення, у зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю.

Вказує, що матеріали справи не містять у собі докази внесення ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до державного реєстру фінансових установ та наявності станом на дату укладання за договором факторингу № 27 від 21.09.2015 р. ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, як підстави для можливого висновку про набуття ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» права вимоги та переходу до неї прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, як фінансової установи, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг.

Зазначає, що матеріали справи не містять у собі докази наявності ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» як станом на дату укладання договору факторингу № 27 від 21.09.2015 р. так і на теперішній час ліцензії на здійснення валютних операцій щодо отримання заборгованості по кредиту та нарахування відсотків в доларах США, враховуючи те, що вимоги, викладені у позовній заяві від 15.04.2013 р. № 30-11/1988, відображені у іноземній валюті.

Тобто матеріали справи не містять належних та допустимих доказів набуття ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» права вимоги за договором факторингу № 27 від 21.09.2015 р. як правонаступника ПАТ «УкрСиббанк».

На думку скаржника, у зв`язку з тим, що відступивши 21.09.2015 р. право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 09.07.2008 р. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», правовідносини між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачами припинились, враховуючи те, що ПАТ «УкрСиббанк» з 21.09.2015 р. вже не є кредитором і не має будь-яких вимог до відповідачів, оскільки 21.09.2015 р. повністю вибуло із зобов`язання, та враховуючи, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», яка 21.09.2015 р. набула права вимоги, протягом більш ніж п`яти років з дати виникнення права на вимогу з відповідною вимогою до відповідачів або до суду з окремим позовом не зверталась, що свідчить про її відмову від реалізації свого права у встановленого законодавством України порядку, а також з урахуванням загального строку позовної давності у 3 роки, втрату нею права вимоги у зв`язку зі спливом позовної давності, вважає, що строк позовної давності для звернення ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» з вимогами про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту від 09.07.2008 р. пропущений, що є окремою підставою для відмови у задоволенні клопотання. При цьому наявність відкритої за позовом ПАТ «УкрСиббанк» цивільної справи, провадження якої було зупинено у зв`язку з призначенням експертизи не унеможливлює реалізацію ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» з 21.09.2015 р. у встановленому законодавством України порядку права на звернення з окремим позовом про стягнення заборгованості.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2021 року залишити без змін. Вважають, що заміна стягувача не порушує прав боржника та не може звільняти від обов`язків.

Інші учасники справи письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надали.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судом першої інстанції встановлено, що Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, процентів, нарахованих за користування кредитом і пені (т.1 а.с.2-4).

Предметом судового розгляду за даним позовом є стягнення заборгованості з відповідачів за Кредитним договором №0 від 09 липня 2008 року (т.1 а.с.5-13).

21 вересня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу №27 (т.5 а.с.1-4).

Згідно із п. 2.1 вказаного Договору клієнт (ПАТ «УкрСиббанк») відступає фактору (ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і гарантія», а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах визначених цим договором.

У пункті 2.2 Договору факторингу №27 зазначено, що права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються ( передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, без права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами первинних договорів та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день підписання цього договору.

Відповідно до п.4.1 Договору право власності на права вимоги, які відступаються за цим договором, вважається таким, що перейшло від клієнта фактору в день підписання Акту приймання - передачі права вимоги ( Додаток № 1.2) за умови виконання фактором зобов`язань, передбачених п.3.1.1 цього договору. Право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав вимог у фактора настає після виконання фактором зобов`язань, передбачених п.3.1.1 цього договору. Акт приймання - передачі права вимоги, підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками, у формі викладені в Додатку 1.2 до цього договору, є доказом передачі прав вимоги.

Пунктом 3.1 та підпунктом 3.1.1 Договору факторингу визначено, що фінансування за відступлення права вимоги надається фактором клієнту шляхом перерахування суми фінансування на рахунок, вказаний у розділі 13 цього договору, двома платежами: перший платіж сплачується фактором протягом двох банківських днів з дати підписання цього договору, у сумі, що розраховується за визначеною формулою та складає 337758,20 грн.

З копії Меморіального ордеру №/VP від 22 вересня 2016 року вбачається, що ТОВ ФК «Довіра та гарантія» здійснило перерахування грошових коштів за реквізитами ПАТ «УкрСиббанк», зазначеним у розділі 13 Договору факторингу №27 у сумі 337758,20 грн за відступлення права вимоги, за зазначеним вище Договором факторингу ( том 5 а.с.10).

Згідно копії Акту приймання - передачі права вимоги від 22 вересня 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» передав права вимоги за кредитами ТОВ « Фінансова компанія Довіра та гарантія», а останній цим приймає права вимоги за кредитами. Клієнт та фактор підтверджують, що передача права вимоги за кредитами набуває чинності безпосередньо з моменту підписання ними цього Акту приймання - передачі, як передбачено у п.4.1 Договору ( том 5а.с.9).

Згідно із копією Акту приймання-передачі документації до договорів факторингу №26,№27,№28 від 21 вересня 2015 року, складеного 30 листопада 2015 року, ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» підписали цей акт про наступне: на виконання п.6.1 вказаних договорів факторингу від 21 вересня 2015 року, укладених між клієнтом та фактором, клієнт передав, а фактор прийняв документацію, зокрема, щодо Кредитного договору №0, укладеного з ОСОБА_2 (т.5 а.с.11, 12).

Оскаржуване судове рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2021 року мотивоване тим, що позивачем ПАТ «УкрСиббанк» надано всі належні та допустимі докази, які підтверджують перехід прав та обов`язків від первісного кредитора його правонаступнику, а тому заява позивача підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржувана ухвала суду першої інстанції в повній мірі не відповідає, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Главою 7 ЦПК України визначено порядок сповіщення сторін про розгляд справи.

Згідно норм ЦПК України, судові виклики здійснюються повістками, що надсилаються особам, які беруть участь у справі. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких немає відомостей, що їм вручені судової повістки.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в м. Горлівка Донецької області.

Учасники справи які зареєстровані та проживають на тимчасово-окупованій території повідомляються про ухвалення судових рішень та виклик таких осіб здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» від 12.08.2014 року № 1632-VII, згідно частин першої та другої статті 11 якого вбачається, що якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться в районі проведення антитерористичної операції і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 серпня 2021 року, справу передано в судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Хаустовій Т.А.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 вересня 2021 року справу суддею прийнято до свого провадження.

Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначене на 22 вересня 2021 року о 14 годині 30 хвилин у відкритому судовому засіданні в приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області. У судове засідання вирішено викликати сторін.

Дійсно, в матеріалах справи (т.6 а.с.49) містяться дані про розміщення судом інформації на офіційному веб-порталі судової влади щодо виклику в судове засідання ОСОБА_1 за вказаними вище позовами на 22.09.2021 року о 14 годині 30 хвилин.

Однак, зазначене оголошення було опубліковане 07 вересня 2021 року, що є порушенням порядку, передбаченому Законом України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» від 12.08.2014 року № 1632-VII, оскільки повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Також, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи на 22.09.2021 року, шляхом надсилання повістки про виклик до суду в цивільній справі на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (т.6 а.с.47). Однак, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не надавала суду заяву про намір отримання судової повістки в електронному вигляді на зазначену електронну адресу. Така заява надійшла лише від відповідача ОСОБА_2 .

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що суд першої інстанції не забезпечив належну організацію судового розгляду справи та не забезпечив ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя, закріплене в статті 6 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також грубим порушенням вимог статей 128-130, 223, 372 ЦПК України.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява№ 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції на зазначені вимоги уваги не звернув, розглянув заяву АТ «УкрСиббанк» про заміну сторони у справі без належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце її розгляду, розгляд справи не відклав, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

Таким чином, заслуговують на увагу та підтверджуються матеріалами справи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо неналежного повідомлення її про дату, час і місце судового засідання, чим порушено її право на захист.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема, справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2021 року з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2021року скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 30 листопада 2021 року

Судді: