П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року м. Київ

Справа № 361/4237/21

Провадження: № 22-ц/824/15625/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Ратнікової В.М., Борисової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Голубовського Олександра Павловича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Уют Сервіс»

на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2021 року, постановлену під головуванням судді Гридасової А.М.,

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Уют Сервіс», боржник: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Броварського місткрайонного суду Київської області від 13 вересня 2021 року відмовлено ТОВ «Житло Уют Сервіс» у видачі судового наказу.

Не погодившись із таким судовим рішенням, Голубовський О.П. в інтересах ТОВ «Житло Уют Сервіс» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини та не звернув уваги на те, що заявник, звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, вказував на те, що боржники фактично проживають і користуються житлово-комунальними послугами в квартирі, що належить їм на праві приватної власності. Також вказував, що згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини. Предметом заяви про видачу судового наказу є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, які надаються за місцезнаходження нерухомого майна, а тому заява про видачу судового наказу подана саме до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року відкритоапеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про відмову у видачі судового наказу (п.1 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України та ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За змістом ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Частиною 2 вказаної вище статті зазначено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Статтею 163 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

Звертаючись до суду, ТОВ «Житло Уют Сервіс»посилалось на те, що боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають та є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності боржників на вказану квартиру підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та власності на нерухоме майно. 28 січня 2017 року та 01 березня 2020 року між ТОВ «Житло Уют Сервіс» та боржниками укладено договори № 100/6/144-оз про відшкодування витрат на утримання нерухомості (квартири) та АДРЕСА_2 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 . Однак, боржники систематично порушували строки внесення плати за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого у них виникла заборгованість.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив із того, що згідно до п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями правил підсудності.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За загальним правилом, якщо інше не встановлено ЦПК України, у відповідності до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Разом з тим, статтею 30 ЦПК України передбачені категорії справ, для яких встановлено виключну підсудність.

За правилом частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України, до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовівз приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17.

Предметом заяви про видачу судового наказу у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг утримання будинків, споруд та прибудинкової території, гарячого водопостачання, надавання послуг з централізованого опалення тощо Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , за якою виникла заборгованість по оплаті за вищевказані послуги, знаходиться в межах територіальної юрисдикції Броварського міськрайонногосуду Київської області, отже, заява про видачу судового наказу подана відповідно до положень ст. 30 ЦПК України, тобто,з дотриманням правил підсудності.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу дійшов передчасного висновку про відмову у видачі судового наказу.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких підстав, ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2021 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 379, 382, 384 України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Голубовського Олександра Павловича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Уют Сервіс» задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді О.В. Борисова

В.М. Ратнікова