Справа № 185/8400/18
Провадження № 2/185/651/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А. відповідача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просив суд стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість у розмірі 17 154, 62 грн. та судові витрати по справі.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 26.08.2014 року ОСОБА_1 уклав з позивачем кредитний договір № 17 та отримав кредит в розмірі 500,00 грн. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повернути отримані грошові кошти в розмірі 500,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 175,00 грн., що разом складає 675,00 грн. у строк до 08.09.2014 року. Крім того, п. 6.2 договору передбачено, що у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту, до позичальника застосовуються штрафні санкції у вигляді неустойки-пені з розрахунку 2% за кожен день прострочення платежу. Станом на 17.09.2018 року кошти надані відповідачу ним не повернуті. Сума заборгованості відповідача становить 15 375,00 грн., з яких : 500,00 грн. основний борг; 175,00 грн. проценти; 14 700,00 грн. пеня.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.01.2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

05.10.2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Павлоградського міськрайонного суду з заявою про перегляд заочного рішення від 14.01.2019 року.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду від 21.10.2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду від 14.01.2019 року за позовом ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В судове засідання представник позивача не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що дійсно 26.08.2014 року він отримував кредитні кошти в розмірі 500,00 грн. в ТОВ «Служба миттєвого кредитування». Приблизно через 3 тижня він повернув кредитні кошти 500, 00 грн. та 175,00 грн. процентів, при цьому попросив щоб йому видали довідку про те, що він повернув борг. Однак йому було відмовлено у видачі довідки. Вже в 2019 році він дізнався про наявність рішення суду про стягнення з нього заборгованості. Просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд вислухав відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до укладеного кредитного договору № 17 від 26.08.2014 року, ОСОБА_1 отримав від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» кредитні кошти в сумі 500,00 грн. строком до 08.09.2014 року.

Згідно п. 3.3 кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит у розмірі 500,00 грн., а також сплатити проценти у розмірі 175 грн. нараховані за період починаючи з дати видачі кредиту і закінчуючи датою повернення кредиту, разом 675 грн. у дату повернення кредиту. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється разовим платежем.

Відповідно до п. 6.2 договору, за порушення строків повернення кредиту кредитодавцю сплачується неустойка у вигляді пені з розрахунку 2 % від суми кредиту за кожен день прострочення платежу за кредитним договором.

Відповідно до розрахунку наданого позивачем заборгованість відповідача станом на 17.09.2018 року становить 15 375, 00 грн., з яких: 500,00 грн. заборгованість за кредитом; 175, 00 грн. проценти; 14 700, 00 грн. пеня.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином суд вважає, заявлені позовні вимоги в частині стягнення суми боргу за кредитом та процентів обґрунтованими.

При цьому суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Як роз`яснено у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення.

Відповідачем у судовому засіданні заявлено клопотання про застосування строку позовної давності.

Згідно із ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Строк виконання зобов`язання за даним кредитним договором сплив 08.09.2014 року. Отже з цього моменту у позивача виникло право звернутися до суду з позовом.

Строк позовної давності щодо стягнення заборгованості по кредиту та процентів сплив 08.09.2017 року.

Позивач звернувся до суду з даним позовом 03.10.2018 року.

Щодо позовної вимоги про стягнення пені за період з 08.09.2014 року по 17.09.2018 року в розмірі 14 700 грн. суд виходить з наступного.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Строк позовної давності щодо стягнення пені сплив 08.09.2015 року.

З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, у зв`язку зі спливом строків позовної давності.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Рад, буд. 39-А, оф. 25.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя С. Г. Юдіна