Справа № 703/2099/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Биченка І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту прийняття спадщини.

В обґрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після його смерті відкрилась спадщина на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 .

Заявник стверджує, що за життя син проживав разом з ним матір`ю ОСОБА_2 та сестрою ОСОБА_3 у зазначеній квартирі, хоча фактично його місце проживання було зареєстроване у АДРЕСА_2 .

Зазначив, що після смерті сина він заволодів та розпорядився майном сина, обслуговував квартиру, в тому числі і частку, що належала синові, робив косметичний ремонт.

Маючи намір оформити право власності на спадкове майно, що залишилось після сина, він звернувся до Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва на право власності. Однак, йому було відмовлено у цьому та роз`яснено про необхідність встановлення факту прийняття спадщини.

Наведені обставини стали підставою для звернення до суду, оскільки іншим способом цей факт встановити неможливо.

В подальшому ОСОБА_1 уточнив заявлені ним вимоги та остаточно просив встановити факт його постійного проживання разом із сином в квартирі АДРЕСА_1 з 1999 року.

В судове засідання, призначене на 19 листопада 2021 року, учасники судового процесу не з`явились.

Заявник та його представник адвокат Кочетков Г.О. в попередніх судових засіданнях підтримали заяву про встановлення факту постійного проживання та просили її задоволити з наведених у ній підстав. Заявник зазначив, що його син був прописаний у с. Ташлик у домоволодінні свого діда, однак фактично проживав з ним, матір`ю і сестрою у квартирі АДРЕСА_1 . Крім того, представник заявник просив суд встановити факт спільного проживання саме на час смерті спадкодавця, тобто станом на 25 березня 2007 року.

Заінтересовані особи мати та сестра померлого в судове засідання не з`явились, в направлених на адресу суду заявах просили розглянути справу без їх участі, проти задовлення заяви не заперечували.

Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Ташлик Смілянського району Черкаської області народився ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . Його батьками зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 , виданого 30 січня 2003 року Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області, 13 липня 2001 року він зареєстрував своє місце проживання в АДРЕСА_2 .

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого посольством України в Республіці Індія, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бага, штат Гоа, Індія.

26 січня 1999 року органом приватизації Смілянського міськвиконкому видане свідоцтва про право власності на житло, відповідно до якого орган приватизації посвідчив, що квартира АДРЕСА_1 дійсно належить на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 .

Як встановлено з паспорта заявник ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 , виданого 30 серпня 1999 року Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області, його місце проживання зареєстроване в цій квартирі з 15 січня 1988 року.

З паспорта заінтересованої особи ОСОБА_2 серії НОМЕР_6 , виданого 30 серпня 1999 року Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області, встановлено, що її місце проживання також зареєстроване у вказаній квартирі з 15 січня 1988 року.

Місце проживання ОСОБА_3 з 28 січня 2005 року по 30 жовтня 2019 року також було зареєстроване у квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується її паспортом серії НОМЕР_7 , виданим 28 грудня 2011 року Смілянським МВ УМВС України в Черкаській області.

За клопотанням заявник судом було допитано свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що живе у будинку АДРЕСА_3 поверхом вище за ОСОБА_1 та добре знає сім`ю ОСОБА_9 , оскільки працював із заявником на одному підприємстві. ОСОБА_10 постійно проживав у квартирі АДРЕСА_4 разом з батьком. Після його смерті батько здійснив всі необхідні дії, пов`язані з похованням сина.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що знайомий з ОСОБА_1 з 1976 року та проживає з ним в одному будинку. Вони товаришують та є кумами. Знає, що ОСОБА_11 помер у 2007 році. До смерті він проживав у квартира АДРЕСА_1 разом з батьком, матір`ю та сестрою.

Згідно з повідомленням Смілянської державної нотаріальної контори від 20 жовтня 2021 року із заявами про прийняття/відмову від прийняття спадщини після ОСОБА_4 ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась.

Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Частиною 1 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Суд зазначає, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування", виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Пунктом 23 зазначеної постанови встановлено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Тобто, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З урахуванням досліджених судом документів, а також показів свідків, судом встановлено, що ОСОБА_4 дійсно до дня своєї смерті проживав без реєстрації разом з батьком у квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно з повідомленням державного нотаріуса від 18.03.2021 року ОСОБА_4 було роз`яснено про необхідність встановлення відповідного факту, що підтверджує прийняття ним спадщини після сина, для подальшого отримання свідоцтва про право на спадщину.

Оскільки в позасудовому порядку заявник позбавлений можливості встановити наведений факт, а встановлення даного факту має для нього юридичне значення, суд вважає за можливе задоволити його заяву в повному обсязі.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 256, ст. 10, 11, 60, 213-215, 259 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі АДРЕСА_1 , станом на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 29 листопада 2021 року.

Учасники справи:

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає в квартирі АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ;

Заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ;

Заінтересована особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Суддя І.Я. Биченко