Справа №303/3089/21
номер рядка стат. звіту 41
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2021 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі: головуючого судді Монич В.О.

за участю секретаря судових засідань Рега В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 40 835,50 гривень, посилаючись на те, що 19.05.2010 року ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву-анкету № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н, згідно якого отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв`язку із не виконанням відповідачем умов договору, станом на 19.05.2021 року у неї виникла заборгованість, яка складається з: 38 276,06 гривень заборгованість за тілом кредиту; в тому числі 0,00 гривень заборгованість за поточним тілом кредиту, 38 276,06 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 гривень заборгованість за нарахованими відсотками, 2 559,44 гривень заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 гривень заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 гривень нарахована пеня; 0,00 гривень нараховано комісії, які позивач просить стягнути з відповідача та судовий збір у сумі 2 270,00 гривень.

З позовною заявою, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа відповідно до п.4 ч.6 ст. 19 ЦПК України є малозначною справою, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч.3 ст.274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2021 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Копію ухвали про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідач отримала 05.05.2021 року.

25.05.2021 року відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позов в якому просила в задоволенні позову відмовити. Як підстави своїх заперечень наводить те, що в анкеті заяві не міститься жодної відмітки з проханням яку надати послугу, відсутні дані, яка карта оформляється, який кредитний ліміт встановлено та розмір відсотків за користування кредитом, також відсутні дані про видачу та отримання кредитної карти. В довідці про зміну усов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 дату старту карткового рахунку б/н 27.04.2012 року, а не 19.05.2010 року, як зазначено в заяві - анкеті. До позовної заяви не додано Пам`ятку клієнта, підписану відповідачем, про яку зазначено у Анкеті-заяві як про складову договору про надання банківських послуг. Приєднаний до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» також відповідачем не підписаний та містить інформацію щодо чотирьох кредитних карт «Універсальна» по кожній з яких встановлено різні базові ставки та пеню. Щодо кредитного ліміту, то такий змінювався з 300 гривень 27.04.2012 року і тоді ж 27.04.2012 року до 8000 гривень, в подальшому збільшився аж до 40 000 гривень і станом на 19.12.2019 року становив 0,00 гривень. Проте, жодного законного обґрунтування для збільшення кредитного ліміту позивачем не наведено. Крім того, на момент підписання анкети-заяви діяли інші Умови та правила надання банківських послуг, ніж додані до позовної заяви. Т аким чином, позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження укладення кредитного договору з відповідачем.

29.06.2021 року представником позивача ОСОБА_2 подано відповідь на відзив в якому посилалися на те, що відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання Умов та правил надання банківських послуг, що складає договір про надання банківських послуг. В даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином між банком та позичальником укладається договір в письмовій формі. Банк забезпечив клієнту можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою карти та фінансового телефону на який приходить динамічний ОТП пароль. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може слугувати розрахунок заборгованості, виписка по рахунку. Банком надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору, а законодавством не встановлений обов`язок на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту ознайомлення відповідача з умовами кредитування є положення ч.2 ст.638, ч.2 ст.642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладення договору дією. Таким чином договір укладено відповідно до норм чинного законодавства та є чинним. Позивачем надано виписку з карткового рахунку де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже і отримала кредитну карту «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій неможливе без кредитної картки. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контр розрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначалися. Щодо зміни тарифів та інших умов обслуговування то підпис позичальника на кредитному договорі свідчить про те, що позичальнику добре були відомі і цілком зрозумілі всі умови цього договору і вона вважала їх справедливими по відношенню до себе.згідно умов та Правил надання банківських послуг п.1.1.3.2.3., п.1.1.3.1.9, п.1.1.2.1.5, п.1.1.2.1.6, банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування, не рідше одного разу на місяць надавати власнику виписки про стан картрахунків і про здійснені за минулий місяць операції по картрахункам. Клієнт зобов`язаний одержувати виписки про стан картрахунків, у разі незгоди зі змінами Правил звернутися до банку для розірвання цього договору і погасити заборгованість. Можливість зміни умов договору передбачено також розділом ІІ Постанови НБУ № 705 від 05.11.2014 року. відповідач на сьогоднішній день не зверталася до банку з повідомленням про незгоду з внесеними змінами та не ініціювала розірвання договору, більше того активно користувалася карткою, що говорить про прийняття відповідачем діючих умов банківського обслуговування, а тому заперечення відповідача являються необґрунтованими. Крім цього, посилалися на позиції викладені в постановах ВСУ. Щодо твердження відповідача про різні дати в анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг і Умовах кредитування з використанням кредитної картки то зазначили, що пластикову картку відповідач отримала лише 27.04.2012 року, а 19.05.2010 року є датою укладення договору і датою відкриття рахунку. Розрахунок заборгованості починається з 27.04.2012 року, тобто з дати отримання відповідачем картки.

Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Cторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 19.05.2010 року ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву-анкету № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н, згідно якого отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

18.05.2020 року відповідач підписала Умови кредитування з використанням кредитної картки, у яких зазначено: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія; розмір процентної ставки за користування кредитом у пільговий період 0,00001% річних: процентна ставка поза межами пільгового періоду 43,20 % річних, 42 % річних, 37,20 % річних, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, - 86,40 % річних, 84 % річних та 74,40 % річних; порядок та строки сплати процентів за користування кредитом, розмір та порядок нарахування неустойки.

Отже, підписані ОСОБА_1 . Умови кредитування з використанням кредитної картки містить усі істотні умови кредитного договору, зокрема умови про предмет та ціну договору.

27.04.2012 року відповідачеві було видано кредитну картку № НОМЕР_1 , а також встановлено кредитний ліміт 300 гривень, який в цей же день було збільшено до 8000 гривень, термін дії до 02/16.

19.01.2016 року відповідачеві було видано кредитну картку № НОМЕР_2 , кредитний ліміт 15 000 гривень, який 10.04.2017 року було збільшено до 19000 гривень, 20.10.2017 року до 22000 гривень, 17.01.2019 року до 32 000 гривень, 27.02.2019 року до 35 000 гривень, 10.06.2019 року до 40 000 гривень, від 19.12.2019 року кредитний ліміт 0,00 гривень, термін дії до 01/20.

18.05.2020 року відповідачеві було видано кредитну картку № НОМЕР_3 , термін дії до 12/23.

Наведене свідчить, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позивачем надано відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується випискою по особовому рахунку позичальника.

У свою чергу позичальник ОСОБА_1 неналежним чином виконувала умови кредитного договору б/н, станом на 19.05.2021 року у неї виникла заборгованість, яка складається з: 38 276,06 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2 559,44 гривень заборгованість за простроченими відсотками.

При цьому суд звертає увагу на те, що згідно розрахунку наданого позивачем витрати клієнтом кредитних коштів після 18.05.2020 року не відбувалося, проценти за користування кредитом нараховувались банком до підписання відповідачем Умов кредитування з використанням кредитної картки "Універсальна GOLD", тобто з моменту, коли вона ознайомилася та погодилася з розміром процентної ставки за користування кредитом.

З матеріалі справи вбачається, що позивач посилаючись на положення ч. 1ст. 634 ЦК України, зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Однак, з такою позицією позивача суд не погоджується.

Велика Палата Верховного Суду (постанова від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17, провадження № 14-131цс19) вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другоюстатті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 19.05.2010 року процентна ставка не зазначена, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відтак слід відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 2 559,44 гривень заборгованості за простроченими відсотками, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу.

Вищенаведене узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловленими в постанові від 03 липня 2019 року.

Укладений між сторонами кредитний договір від 19.05.2010 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним), однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ПАТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

На підставі викладено, суд, приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 не виконувала передбачені кредитним договором обов`язки по поверненню кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, що у свою чергу порушує права АТ КБ «Приватбанк», а отже позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 38 276,06 гривень заборгованості за простроченим тілом кредиту, підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесений судовий збір в розмірі пропорційному до задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України, ст.ст.11, 509, 526, 611, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. 61 конституції України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.05.2010 року у розмірі 38 276,06 гривень (тридцять вісім тисяч двісті сімдесят шість гривень 06 копійок), станом на 17.03.2021 року та судовий збір в розмірі 2 270,00 (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) гривень.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, , МФО №305299, рах.№ НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 29.11.2021 року.

Головуючий Монич В.О.