№ 664/2896/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: судді Сіденко С.І.,

при секретарі Скорик Н.С.,

без сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олешки цивільну справу цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, та визначення порядку користування земельною ділянкою,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності її та відповідачів у домоволодінні, розташованому на земельній ділянці площею 0,1998 га за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що інші співвласники відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у цьому домоволодінні не проживали. Там постійно до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав рідний брат відповідачів і батько позивачки ОСОБА_4 , який доглядав батьків, утримував домоволодіння, ремонтував і добудовував розташовані на земельній ділянці об`єкти нерухомого майна, користувався земельною ділянкою і після смерті якого належну йому частку у спадщині прийняла позивачка. Право власності на вказану частку вона отримала разом із відповідачами в порядку спадкування за законом, що встановлено рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18.04.2017р. у цивільній справі № 664/2436/16-ц, яке набрало законної сили і згідно якого за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку у згаданому домоволодінні. На підставі судового рішення належне позивачу право зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується наданим у справу відповідним витягом. Просить припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 та виділити їй у власність житловий будинок літ. «Б», «б», який складається з житлової кімнати 1 площею 13,9 кв.м., житлової кімнати 2 площею 9,5 кв.м., кухні І площею 6,9 кв.м., санвузла ІІ площею 3,1 кв.м., надвірні будівлі і споруди: кухня літ. «В», сарай літ. «Д», огорожа № 1, ворота № 2, хвіртка № 3, визнавши право власності на перелічене нерухоме майно.

У відзиві на позовну заяву, наданому в матеріали справи і підписаному представником відповідачів адвокатом Дубковим І.С., чиї повноваження на представництво інтересів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджені належним чином, відповідачі заперечують проти задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 , вважаючи її необґрунтованою з тих підстав, що за весь час, відколи відповідачі стали співвласниками цього домоволодіння, позивачка всупереч ч. 4 ст. 364 ЦК України жодним чином не зверталася до них із пропозицією про укладення договору про виділ в натурі її частки з нерухомого майна, також зазначається, що позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували, що і відповідачам як співвласникам цього домоволодіння технічно можливо виділити з цього нерухомого майна відокремлені частини будинку з самостійними виходами та доказів того, що об`єкти нерухомого майна, які вона вимагає виділити в натурі, складають 1/3 частину даного домоволодіння.

Позивач в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті суду. До суду було подано клопотання про розгляд справи за її відсутності, повідомила про згоду з висновком експертизи, просила позов задовольнити.

В судове засідання відповідачі та їх представники не з`явилися, були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті суду. До суду представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Карпухіним Ю.Ю. було подано клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги не визнали, з результатами експертизи не згодні, оскільки інші варіанти розподілу, наближені до ідеальних часток не запропоновані, вартість майна суттєво занижена, на компенсацію за відступлення від ідеальних часток не згодні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18.04.2017р. у цивільній справі № 664/2436/16-ц ( а.с. 13-14) набули право спільної часткової власності в порядку спадкування за законом і є власниками 1/3 частки кожен у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 87474702 від 19.05.2017 р. (а.с. 15).

Статтею і 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За приписами статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Частиною третьою статті 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з частинами першою-другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести з несуттєвим відступленням від розміру ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

16.04.2019р. представником позивача Никифоровим О.Е. заявлено клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, а відповідачами до участі у справі залучено другого представника адвоката Карпухіна Ю.Ю., чиї повноваження підтверджені належним чином. Розгляд справи відкладено на 03.05.2019р. До початку судового засідання представником відповідачів адвокатом Карпухіним Ю.Ю. подано заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, а представником позивачки ОСОБА_5 клопотання про уточнення позовних вимог і у зв`язку з цим змін до раніше заявленого клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, виключення з переліку питань питання №2 щодо визначення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалою від 03.05.2019р. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 14.05.2019р. До початку підготовчого судового засідання і в судовому засіданні від відповідачів та їх представників заяв чи клопотань щодо доповнення переліку питань, які необхідно вирішувати при проведенні експертизи, пропозицій щодо призначення експертів чи експертних установ не надходило.

14.05.2019р. представником позивачки ОСОБА_5 заявлено клопотання про доповнення переліку питань, поставлених на вирішення судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою від 17.05.2019р. клопотання представника позивачки задоволено та призначено у справі будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої судом поставлене наступне питання: Чи можливий виділ в натурі співвласнику ОСОБА_1 1/3 частки нерухомого майна домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що є у спільній частковій власності ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , виділивши ОСОБА_1 : будинку літ. «Б» загальною площею 33,4кв. м., який складається з коридору «І» (6,9 кв. м.), санвузлу «ІІ» (3,1 кв. м.), житлової кімнати «1» (13,9 кв. м.), житлової кімнати «2» (9,5 кв. м.), літню кухню В-1, сарай Д-1, огорожу №№ 1-3, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням розміру можливої грошової компенсації у разі наявності різниці у вартості часток при такому варіанті поділу?

Згідно Висновку експерта № 28 за результатами проведення судової будівельно-земельно-технічної експертизи від 14.02.2020р. можливий виділ в натурі співвласнику ОСОБА_1 з ідеальною часткою в домоволодінні АДРЕСА_2 наступних об`єктів нерухомого майна: в житловому будинку літ. «Б», «б» житлова кімната 1 площею 13,9 кв.м., житлова кімната 2 площею 9,5 кв.м., кухня І площею 6,9 кв.м., санвузол ІІ площею 3,1 кв.м., надвірні будівлі і споруди: кухня літ. «В», сарай літ. «Д», огорожа № 1, ворота № 2, хвіртка № 3.

У висновку експерта обраховано, що математична вартість будівель та споруд, які можуть бути виділеними позивачу ОСОБА_1 складає 58071,00 грн., а ринкова вартість даного домоволодіння станом на 29.12.2019р. становить 112655,00 грн. В такому разі реальна частка позивача складатиме 51/100 від обсягу всього нерухомого майна спірного домоволодіння: 58071,00 грн. : 112655,00 грн. = 51/100 частки.

Експертом обраховано, що у разі виділення співвласнику ОСОБА_1 у власність будинку літ. «Б» з надвірними господарськими будівлями і спорудами зі зміною ідеальної частки з 1/3 на реальну 51/100, остання має сплатити іншим співвласникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 10260,00 грн. кожному.

За змістом роз`яснень Пленуму Верховного Суду України наведених в пункті 14 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», об`єкт нерухомого майна, який є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі (виділу частки з нього), якщо можливо виділити сторонам ізольовані приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або які можна переобладнати в такі.

У відповідності до пункту 1.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2).

Виходячи з положень статей 183, 367 ЦК України та роз`яснень, викладених в пунктах 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» зазначено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові від 03 квітня 2013 року по справі № 6-12цс13, аналізуючи зміст норм статей 183, 358, 364 Цивільного кодексу України зробила висновок, що виділ часток (поділ) майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину майна із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання такого майна в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

Відповідно до частини другої статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Сторони в добровільному порядку не дійшли згоди щодо запропонованого варіанту розподілу житлового будинку, який передбачає відступ від ідеальних часток . Позивач має право на виділ у натурі його частки із спільного майна, але наполягає на варіанті поділу будинку в натурі за варіантом №1 відповідно до Висновку № 28 за результатами проведення судової будівельно-земельно-технічної експертизи від 14.02.2020р. Інших варіантів щодо поділу майна ним не запропоновано. Клопотань щодо проведення додаткової експертизи від сторін не надходило. З висновком експертизи відповідачі не згодні та відмовилися від отримання компенсації за відступлення від ідеальних часток.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Порушення прав жодної із сторін є неможливим, тому при поділі будинку в натурі слід враховувати інтереси позивача та відповідачів на забезпечення життєвих потреб у будинку.

Співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності, (ч. 1 ст. 364 ЦК України) якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

У постанові Верховного Суду України 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що «виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно».

Таким чином, у випадку, коли один із співвласників погодився отримати грошову компенсацію замість своєї частки в спільному майні, а інша сторона не погодилася її добровільно виплачувати з будь-якої причини, зацікавлений в одержанні замість своєї частки у майні грошової компенсації співвласник звертається до суду із позовом на підставі статті 364 ЦК України.

Як встановлено вище, позивач просив виділити у натурі належну йому частку у спільній сумісній власності у самостійний об`єкт нерухомого майна, визначивши конкретні об`єкти, що мають бути передані йому у власніть зі зменшенням розміру ідеальних часток відповідачів. Інші варіанти поділу майна позивачем не запропоновані та не погоджені, не доведено відстуність технічної можливості запропонувати інші варіанти. Також не враховані інтереси відповідачів щодо можливості переобладнання їх частин домоволодіння в ізольовані квартири, відповідачами згоди на отримання грошової компенсації за відступлення від розміру їх ідеальних часток не надано, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки вищезазначеним виділом частки з майна будуть порушені відповідні права інших співвласників, оскільки не доведена технічна можливість переобладнання будинку з метою створення трьох об`єктів, здатних самостійно функціювати в складі необхідних самостійних житлових та допоміжних приміщень.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, та визначення порядку користування земельною ділянкою не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 41 Конституції України; статтями 15, 16, 183, 316, 317, 319, 328, 355, 356, 358, 361, 364, 367, 368, 372, 392 ЦК України, статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 128, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач 1 - ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач 2 - ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 30.11.2021 року.

Суддя С.І. Сіденко