Номер провадження: 22-ц/813/6135/21
Головуючий у першій інстанції Гниличенко М. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддям Комлевій О.С.,Гірняк Л.А., Сегеді С.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2020 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 січня 2020 року за нововиявленими обставинами,-

встановив:

В провадженні Одеського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2020 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 січня 2020 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «МТБ Банк» про відшкодування моральної шкоди.

29 листопада 2021 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява, яку суддя Комлева отримала 30 листопада 2021 року, про відвід суддям Комлевій О.С., Гірняк Л.А., Сегеді С.М.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів, а саме, систематичне свідоме та навмисне ігнорування та нехтування вимогами законодавства, у тому числі постанов Верховного Суду України по справам №2-685/10, 2-248/10, 1527/2-451/11, 522/18605/17 та інших постанов, внесення неправдивих відомостей, що мало значний вплив, ухвалення рішень значно низької якості 520/15760/19), навмисний та свідомий недопуск до засідань, проява повного непрофесіоналізму, що призвело до смерті його батька та значних матеріальних збитків та тяжких моральних страждань для нього та його родини. Також, заявник вказав що при розгляді його заяви про недовіру та відвід вказаного складу суду за попередньої справи, вказаним складом суду були вказані навмисно та свідомо неправдиві відомості, а саме в ухвалі Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року (номер провадження 22-ц/813/9002/21) зазначено що ОСОБА_1 порушив терміни подання заяви про недовіру складу суддів та відповідний відвід, хоча склад суду був перепризначений за добу до початку першого засідання по справі. До того ж подані відповідні заяви до компетентних органів щодо суддів Сегеда С.М., Комлевої О.С., чомусь не є підставою для виникнення сумнівів щодо подальшої об`єктивності та неупередженості з боку зазначених суддів. До того ж необ`єктивність, неупередженість, непрофесіоналізм було підтверджено та не спростовано відповідними постановами Верховного суду України по зазначеним справам.

Вказане на думку, ОСОБА_1 свідчить про упередженість суддів та є підставою для відводу в порядку ст. 36 ЦПК України.

Заслухавши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід суддям Комлевій О.С., Гірняк Л.А., Сегеді С.М. з наступних підстав.

Так, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Однак, вищенаведені заявником обставини, виходячи зі змісту ст. 36, 37 ЦПК України, не є підставою для відводу судді.

При цьому ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки наведені заявником обставини стосуються його незгоди із процесуальними рішеннями суддів, тому не можуть бути підставами для відводу судді у розумінні п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України і не вказують на упередженість або необ`єктивність суддів у розгляді даної справи.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки заявником не надано доказів щодо упередженості колегії суддів, тому підстави для відводу суддів, передбачені п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, відсутні.

Також апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованими і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів влади; характер процесу та його значення для заявника.

Згідно із ч.2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 ст. 40 ЦПК України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (із змінами, внесеними Закон № 460-IX від 15.01.2020).

Аналіз матеріалів справи показує, що заява про відвід суддів не містить жодної об`єктивної підстави, яка б свідчила про необхідність відведення суддів та не відповідає меті цивільного судочинства, оскільки в основу її покладені припущення щодо упередженості та необ`єктивності суддів. Жодних конкретних обставин, які б могли свідчити про упередженість колегії суддів заява не містить.

З огляду на викладене, обґрунтованих доказів на підтвердження заявленого відводу про упередженість колегії суддів Комлевої О.С., Гірняк Л.А., Сегеди С.М. при розгляді даної справи, заявником до суду надано не було, а тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Заявлений відвід суддям Комлевій О.С., Гірняк Л.А., Сегеді С.М. - визнати необґрунтованим.

Справу передати до відділу діловодства та обліку звернень громадян для визначення судді щодо вирішення питання про відвід у порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.А. Гірняк

______________________________________ С.М. Сегеда