Єдиний унікальний номер 263/1067/16-ц
Номер провадження 22-ц/804/494/21
Головуючий в 1 інстанції Васильченко О.Г.
Доповідач Барков В.М.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

01 лютого 2021 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справах Донецького апеляційного суду Баркова В.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 серпня 2016 року у справі за позовом Маріупольського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 серпня 2016 року позовні вимоги Маріупольського міського центру зайнятості задоволено. Стягнуто на користь позивача з ОСОБА_1 7 816,34 грн.

28 грудня 2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 серпня 2016 року надіславши на електронну адресу Донецького апеляційного суду.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 14 січня 2021 року апеляційну скаргу було залишено без руху для надання клопотання про поновлення строку із зазначенням поважності причин, оформлення апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України та сплати судового збору в розмірі 2 067 грн.

Надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до ч.1 ст. 353 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

29 січня 2021 року на адресу апеляційного суду відповідачка надала вірно оформлену апеляційну скаргу з її копіями для сторін, клопотанням про звільнення від сплати судового збору та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення із зазначенням поважності причин такого пропуску. Як вбачається з клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення від 25.08.2016 року, цей строк ОСОБА_1 пропустила тому, що вона не мала фінансової можливості сплатити послуги адвоката для оформлення та подачі апеляційної скарги, а також протягом кількох років постійно здійснювала догляд за своєю хворою матір`ю, що унеможливлювало подачу скарги та додала виписки із медичних карток

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини) передбачено обов`язок мотивувати судове рішення про поновлення пропущених строків на оскарження. Зокрема, Європейський суд з прав людини спеціально і однозначно висловився стосовно того, що національний суд зобов`язаний мотивувати поновлення строку на оскарження і пересвідчитись, що підстави для поновлення строку виправдовують втручання у принцип res judicata (параграф 47 рішення у справі "Устименко проти України", параграф 41 рішення у справі "Пономарьов проти України").

Крім того, відповідно до параграфа 48 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" національне законодавство на час подій не обмежувало дискреційні повноваження судів щодо часу або підстав для поновлення пропущеного строку. Сама концепція "поважних причин", згідно з якою національні суди виправдали відновлення провадження у справі заявника, не є чіткою. За таких обставин для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на порушення, які допускали українські суди внаслідок необґрунтованості причин втручання у принцип res judicata. Як зазначено вище, окрему увагу ним було приділено випадкам, коли судді поновлювали строк без надання будь-яких додаткових пояснень про "поважні причини".

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Як вбачається з матеріалів справи, про наявність оскаржуваного рішення ОСОБА_1 було відомо ще в жовтні 2016 року, коли вона звернулася до суду першої інстанції із заявою про розстрочення його виконання, яка ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 жовтня 2016 року була задоволена (а.с.75).

Надані нею документи здійснення догляду за хворою матір`ю стосуються періоду 2018-2019 років (а.с.128-133), а відтак не є підтвердженням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження враховуючи її обізнаність про ухвалене рішення ще з жовтня 2016 року.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Оскільки апеляційний суд відмовляє у відкритті провадження у зв`язку із пропуском ОСОБА_1 строку на оскарження рішення суду, питання про звільнення її від сплати судового збору апеляційним судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 серпня 2016 року у справі за позовом Маріупольського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

В порядку ч. 4 ст. 358 ЦПК України, копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження направити всім учасникам справи, оригінал апеляційної скарги та додані до неї матеріали повернути ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя В.М. Барков