Справа № 401/1819/21; 2/401/923/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Гармаш Т.І., при секретарі Липко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

22.06.2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а саме просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 40 відсотків від його заробітку (доходу) щомісячно. Мотивуючи свій позов тим, що судовим наказом Світловодського міськрайонного суду 26.11.2020 року з ОСОБА_2 на користь її стягуються аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів щомісячного заробітку (доходу) починаючи з 16 жовтня 2020 року до досягнення повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . А починаючи з 26 грудня 2034 року стягувати на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів щомісячного заробітку (доходу), тобто до 13 березня 2037 року. Зазначає, що старша донька є інвалідом дитинства та потребує обліку у одній із клінік м. Києва, дитина потребує операційного втручання. Крім того дитині призначені масаж, плавання, послуги логопеда, психолога та психіатра, на що необхідні додаткові витрати.

Відповідач у відзиві позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що він сплачує на утримання двох свої дітей аліменти у середньому в місяць 13034,32 грн. Вважає, що ця сума більш ніж три мінімальних рекомендованих розмірів аліментів, зазначає, що позивач не обгрунтовує належним чином нестачу сплачених аліментів, при перебуванні дітей у дошкільному закладі повний навчальний день вона не працює. Вказує, що він згодний утримувати дітей, але не колишню дружину за рахунок дітей.

У відповіді на відзив позивач зазначила, що вона перебуває у відпустці по догляду за меншою дитиною, лікування дочки ОСОБА_5 та утримання доньки ОСОБА_6 потребує значних грошових витрат, яких не вистачає.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку.

Судовим наказом Світловодського міськрайонного суду 26.11.2020 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів щомісячного заробітку (доходу), але не менше найнижчої межі, встановленої законом для дитини відповідного віку та не більше найвищої межі, встановленої законом на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2020 року до досягнення повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . А починаючи з 26 грудня 2034 року стягувати на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів щомісячного заробітку (доходу), але не менше найнижчої межі, встановленої законом для дитини відповідного віку та не більше найвищої межі, встановленої законом на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с. 5).

Відповідно до посвідчення дитина ОСОБА_3 , 2016 року народження є дитиною-інвалідом ( а.с. 9).

З довідки наданої Управлінням соціального захисту населення ОСОБА_1 отримає державну допомогу на дитину з інвалідністю та надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю у розмірі 2198 грн. ( а.с. 14).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини, дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст. 182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналіз цих норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану.

Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивач посилалася на ту обставину, що донька ОСОБА_5 потребує витрат на лікування, фізичний розвиток, навчання, харчування та додаткове навчання.

За своєю природою аліменти є грошовим виразом утримання осіб, які того потребують, тобто першочерговим є встановлення обсягу затрат, які необхідні для такого утримання, у даному випадку дитини, однак заявлений до стягнення збільшений розмір аліментів позивачем не обґрунтовано, як і не підтверджено належними та допустимими доказами можливість платника аліментів сплачувати їх у такому розмірі. Крім того, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що у позивача або відповідача змінилися обставини за наявності яких може бути поставлено питання про збільшення розміру раніше присуджених аліментів. До того ж, частина включених до розрахунку мінімальних витрат на дитину не є аліментами у розумінні сімейного законодавства та за своєю природою відносить до додаткових витрат (зокрема витрати на лікування та розвиток здібностей дитини), порядок стягнення яких є відмінним від порядку збільшення розміру аліментів.

За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Матеріали справи не містять доказів, які б вказували на зміни матеріального або сімейного стану сторін у розумінні змісту статті 192 СК України.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Приймаючи до уваги звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову про збільшення розміру аліментів до суду, ураховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, підстави для їх стягнення з відповідача в дохід держави у суду відсутні.

На підставі ст. ст. 141-142, 155, 180, 182, 184, 192 СК України, керуючись 12, 13, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 25 грудня 2016 року та стягнення їх у розмірі 40 відсотків заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до повноліття дітей - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення.

Повний текст рішення буде складено 29 листопада 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 .

Суддя Світловодського

міськрайонного суду : Т.І.Гармаш

24.11.21