РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2021 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді - Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Крацовій О.В., за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВCТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд з позовом ухвалити рішення яким змінити розмір стягуваних аліментів шляхом збільшення розміру аліментів, що стягуються на підставі рішення Веселівського районного суду від 30.05.2013 р. (справа № 313/216/13-ц), зі ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 на утримання дитини: доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі з 1 000,00 грн. до 2 000,00 грн. на дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, що підставою звернення до суду з даним позовом є те, що аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання їхньої дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище.

На даний час їхня донька навчається в Комунальному закладі «Веселівська районна різнопрофільна гімназія» Веселівської селищної ради, а тому потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому.

Відповідач залишив доньку без належної батьківської уваги, а також ніяким чином не бере участі в утриманні та вихованні дитини.

Відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги не дає хоча має таку можливість, так як працює в ТОВ «Телерадіокомпанія «ЮГ», яке знаходиться за адресою: 71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Мелітопольське шосе, 20 та одержує заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу утримувати нашу спільну дитину.

Позивачка зазначає, що вона самостійно власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітню дитину, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини.

На даний час вона є безробітна, але знаходиться у пошуках офіційного працевлаштування, що підтверджується довідкою форми 5-ОК виданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.07.2021 р. Неодноразові прохання стосовно допомоги у матеріальному забезпечені є без результативними.

Відповідач відзив на позов суду не надав.

Присутня у судовому засіданні позивачка позов підтримала. Просить його задовольнити. Докази, що обґрунтовують вимоги, перелічені у додатку до позовної заяви та надані суду у підготовчому засіданні.

Присутній у судовому засіданні відповідач просить суд позовні вимоги залишити без задоволення з підстав, що він на теперішній час постійної роботи не має, так як втратив її з відмовою зробити щеплення на COVID. На теперішній час у нього інша сім`я. Крім того, він за рішенням суду сплачує аліменти у сумі 1 000,00 грн.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Cуд встановив, що cторони 18.08.2009 р. уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 ( а.с.8).

18.04.2012 р. шлюб був розірваний на підставі рішення суду Веселівського районного суду Запорізької області у справі № 0804/504/2012 (а.с.9).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 30.03.2011 р. (а.с.7).

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 30.05.2013 р. у цивільній справі № 313/216/13-ц з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання, щомісяця у твердій грошовій сумі в розмірі 350,00 грн. до досягнення останньою повноліття (а.с.10).

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 11.03.2019 р. у цивільній справі № 313/133/19 розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки за рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 30.05.2013 р. у справі № 313/216/13-ц на утримання доньки з розміру у твердій грошовій сумі 350,00 грн., щомісячно, збільшено на розмір у твердій грошовій сумі 1 000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня вступу рішення у законну силу та до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-12).

У ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою як для ухвалення нового рішення про збільшення їх розміру, так і для відмови в перерахунку. Такий висновок зробив ВС в постанові від № 459/2181/17

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Суд встановив, що відповідач не працевлаштований. Згідно довідки № 4167/01844 від 15.11.2021 р., виданою виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області проживає за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_4 , 1983 року народження, ОСОБА_5 , 2010 року народження, ОСОБА_6 , 2014 року народження та ОСОБА_7 , 2018 року народження.

Той факт, що позивачка на даний час офіційно не працює та має скрутний стан і отриманих коштів недостатньо не є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів, так як згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як зазначалось, у статті 192 СК України закріплено перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На підставі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Усупереч вимог статей 12, 81 ЦПК України позивач не довела обставини, передбачені статтею 192 СК України, - зміну майнового чи сімейного стану її та дитини, погіршення стану здоров`я дитини після ухвалення судового рішення, яким присуджено сплату аліментів, покращення матеріального стану відповідача з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів.

Проте, доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі і шляхом зміни способу їх стягнення.

Позивачка під час судового розгляду справи заявила, що доказів на підтверджують покращення матеріального становища відповідача вона надати не може через їх відсутність.

З огляду на недоведеність існування обставин, які відповідно до ст. 192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів, суд на підставі ст. 81 ЦПК України дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі ст. 180-184, 192 СК України, керуючись ст.ст.1-13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 279, 352-354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 щодо збільшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 11.03.2019 р. у справі № 313/133/19 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі з 1 000,00 грн. до 2 000,00 грн. на дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Веселівський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.11.2021 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О.Нагорний

23.11.2021