КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний №754/1209/2021
УХВАЛА

30 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Приходька К.П., Журби С.О., Писаної Т.О. вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року

у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

встановив:

рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 рокувищезазначений позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість в сумі 14099,45 грн., з яких: заборгованість по кредиту 12520,80 грн.; заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом 1549,69 грн.; сума пені за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми боргу та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом 0,22 грн.; 3% річних від прострочених сум заборгованості 28,74 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 24 жовтня 2021 року направив на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.

28 жовтня 2021 року на адресу Деснянського районного суду міста Києва було направлено ухвалу Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року про витребування вказаної цивільної справи.

02 листопада 2021 року цивільна справа №754/1209/21 надійшла до Київського апеляційного суду.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_1 зазначив, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», як учасник бойових дій.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року, апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки вона не була оплачена судовим збором та надано апелянту строк для усунення зазначених недоліків.

Судом звернуто увагу ОСОБА_1 на те, що оскільки позовні вимоги не зачіпають порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання апеляційної скарги у даній справі підлягає сплаті.

Вищенаведене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, щодо застосування положень п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону №3674-VI, викладеним, зокрема у постанові від 09 жовтня 2019 року (справа №9901/311/19) та в ухвалі від 06 травня 2020 року (справа №9901/70/20).

22 листопада 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про усунення недоліків на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року.

За змістом поданої заяви про усунення недоліків, ОСОБА_1 вказував на те, що позиція Великої Палати Верховного Суду у справі №9901/70/20 є спірною, оскільки щодо цього рішення була окрема думка судді Пророка В.В., який не погоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду.

Крім цього, ОСОБА_1 зазначив, що у зв`язку з невиплатою належної йому пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві та існування заборгованості з виплати пенсії, у нього існують фінансові труднощі, щодо оплати судового збору.

У прохальній частині поданої заяви ОСОБА_1 просив суд звільнити його від сплати судового збору.

Дослідивши матеріали справи разом з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 136 ЦПК України, яка кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» зі змінами, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» зі змінами, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за клопотанням такої сторони відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої та багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що звільнення від сплати судового збору здійснюється за наявності доказів тяжкого майнового стану та відсутності коштів на сплату судового збору.

Проте, доказів, які б підтверджували тяжкий майновий стан апелянта, останній не надав.

Крім цього, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду щодо оформлення апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 356 ЦПК України, зокрема щодо надання доказів сплати судового збору у розмірі, визначеному законодавством, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, залишаючи без руху подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу, апеляційним судом було зазначено в ухвалі суду про незастосування положень пункту 13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» до поданої заявником апеляційної скарги у даній справі. Відповідно, судом було запропоновано останньому сплатити судовий збір у сумі 3405 грн., що становить 150% ставки, яка була сплачена при поданні позовної заяви, за реквізитами вказаними в ухвалі.

Проте, недоліки апеляційної скарги на судове рішення від 14 вересня 2021 року зазначені в ухвалі від 04 листопада 2021 року станом на 30 листопада 2021 року залишились не усунутими.

Згідно ч. 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі Київського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року, яку апелянт отримав 18 листопада 2021 року, було зазначено про недоліки апеляційної скарги а також про спосіб та строк їх усунення.

Згідно з положеннями ст.ст. 185, 357 ЦПК України, у разі невиконання ухвали суду про залишення скарги без руху, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України,-

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба

Т.О. Писана