Справа № 357/7880/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

29 листопада 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягенення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2021 року АТ "Альфа Банк" звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договорами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк», серед інших, відступив право вимоги за кредитним договором №0 від 16.09.2008 року, ПАТ «Дельта Банк». 09.12.2019 року між АТ «Альфа Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого права вимоги за кредитним договором №0 були відступлені на користь АТ «Альфа-Банк». Отже, відбулося відступлення на користь позивача права вимоги за кредитним договором №0, укладеного 16.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Відповідно до умов кредитного договору №0, ПАТ "УкрСиббанк" надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 72900,00 дол.США. Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а позичальник неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору в результаті чого, станом на 15.06.2021 року ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 71298,82 дол.США. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 уклали договір поруки № 229203 від 16 вересня 2008 року. Відповідно до умов цього договору поруки ОСОБА_2 , як поручитель поручається за виконання ОСОБА_1 , обов`язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Отже, відповідачі відповідають перед позивачем за порушення обов`язків за договором, як солідарні боржники. А тому, позивач просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість станом на 15.06.2021 року в розмірі 71 298,82 доларів США і встановити подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення відповідно до п.10 ст.265 ЦПК України та відшкодувати судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 02.08.2021 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 30.09.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Позивач АТ «Альфа-Банк» не направив в судове засідання свого представника, подали заяву де просять справу розглядати без участі їхнього представника, позов підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання відповідачі не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлені належним чином, також, були викликані до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, жодних клопотань, відзиву чи заперечень суду не подали, та відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідачі повідомлені належно про розгляд справи.

Матеріали справи містять підтвердження про направлення відповідачам рекомендованого повідомлення про вручення поштою повістки в судові засідання.

При цьому слід зазначити, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. (позиція КГС ВС у справі № 911/3142/19 від 18.03.2021р).

На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Встановлено, що АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 16.09.2008 року уклали кредитний договір №0 (а.с.3-4).

Відповідно до умов вищевказаного Договору, АКІБ "УкрСиббанк" надав в розпорядження ОСОБА_1 кредит у сумі 72900,00 дол.США. (а.с.3,4).

Відповідач ОСОБА_1 неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 15.06.2021року має заборгованість в сумі 71298,82 дол.США.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 уклали договір поруки № 229203 від 16 вересня 2008 року (а.с.10-12).

Відповідно до умов договору поруки ОСОБА_2 , як поручитель поручається за виконання ОСОБА_1 обов`язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

Судом встановлено, що 08 грудня 2011року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі продажу прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив право вимоги за кредитним договором №0, ПАТ «Дельта Банк».

09 грудня 2019року між АТ «Альфа-Банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого права вимоги за кредитним договором №0 були відступлені на користь АТ «Альфа-Банк».

Згідно вищезазначеного Договору відбулося відступлення Права вимоги за Кредитним договором №0, який був укладений 16.09.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та фізичною особою ОСОБА_1 , на користь АТ «Альфа-Банк».

За ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином /відступлення права вимоги/.

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

За змістом ст. 554 ЦК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, щодо вимоги позивача про зазначення в рішенні про встановлення подальших нарахувань відповідно до умов кредитного договору до моменнту виконання рішення, на підставі ч. 10 ст. 265 ЦПК України, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Із аналізу вищезазначеної норми вбачається, що законодавець наділив суд правом, у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення.

Приписи вказаної статті не містять імперативного характеру, а тому у суду не має обов`язку задовольняти вимогу щодо автоматичного нарахування процентів до моменту виконання судового рішення, така вимога може бути задоволена судом, тільки коли суд вважатиме за доцільне застосування такої норми права.

Крім того, відсутні підстави проводити нарахування відповідно до умов кредитного договору, оскільки позивач, після спливу визначеного договором строку кредитування має право забезпечити свої права і інтереси, лише, на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України.

Як слідує з умов кредитного договору, укладеного між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 кінцевий термін погашення кредиту - 17.09.2018 року.

При цьому, суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 06.02.2019 року у справі № 175/4753/15-ц, яким роз`яснено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні позовної вимоги на підставі ч. 10 ст. 625 ЦПК України про зазначення в рішенні про подальше нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення в даній справі.

Щодо розрахунку самої заборгованості, яку просить позивач стягнути в солідарному порядку з відповідачів, то суд вважає її необґрунтованою.

Так, з наданого суду розрахунку вбачається, що відповідач, після закінчення терміну кредитування, 17.09.2018 р., продовжив графік погашення платежів у відповідності умов договору про надання споживчого кредиту №0 від 16.09.2008 року. Тобто, з дня набуття права вимоги до відповідачів, позивач продовжує нараховувати, як відсотки, так і штрафні санкції, що були передбачені кредитним договором №0.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач набув право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на суму боргу, який існував станом на 09.12.2019 р. в розмірі 239 415 грн. (а.с.34)

В даному випадку, як витікає з вищенаведеного, позивач не має право нараховувати передбачені договором проценти, штрафні санкції та інше за кредитом, а має, лише, право захистити свої права та інтереси на підставі норми ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Позивачем взагалі необґрунтовано розрахунок боргу 71298, 82 дол. США станом на 15.06.2021 року, вчиненого на підставі умов споживчого кредиту №0 від 16.09.2008 року, в доларах (а.с.13). Оскільки, як вбачається з матеріалів справи позивач набув право вимоги на стягнення з відповідачів боргу в сумі 239 415 грн. станом на 09.12.2019 р. та розрахунку боргу, згідно норми ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, - не навів. Суд розглядає справи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Згідно ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Даючи оцінку наданим доказам, суд прийшов до висновку, що на користь позивача можливо стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 239 415,00 грн.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір 28 871 грн.43 коп. (а.с.45)

Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому оскільки позов задоволено на 12,43 % (239415,00 грн. х 100 : 1 924 761, 56 грн. = 12,43 %), то судовий збір, що підлягає відшкодуванню позивачу становитиме 3588,71 грн. (12, 43 % х 28871,43 = 3588,71 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст. 11, 526, 610, 611, 626, 627, 628, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, ЦК України, ст. 4, 12, 7681, 141, 265, 258, 259, 263265, 268, 280-282, 354, 355 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), в солідарному порядку, на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованість за кредитним договором № 0 від 16.09.2008 року в розмірі 239 415 грн. (двісті тридцять дев`ять тисяч чотириста п`ятнадцять гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь Акціонерного товариства АТ"Альфа-Банк" судові витрати по справі в сумі 3588 грн. 71 коп, тобто по 1794,35 грн, з кожного відповідача.

В решті позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Позивач: Акціонерного товариства АТ"Альфа-Банк" /місцезнаходження: 03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100, код ЄДРПО 23494714, МФО 300346/

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), /адреса реєстрації: АДРЕСА_1 /

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) /адреса місцезнаходження/місця проживання: АДРЕСА_2 /

Повний текст рішення суду виготовлено 29.11.2021 року.

СуддяО. Я. Ярмола