РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1440/20

2/609/77/2021

02 лютого 2021 року Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Ковтуновича О.В.

за участі:

секретаря судового засідання Вознюк В.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області

вимоги позивача: про позбавлення батьківських прав

учасники справи - не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 30 грудня 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області, з вимогою про позбавлення батьківських прав.

2. Позовні вимоги обгрунтувала тим, що із 07 серпня 2009 року вона із відповідачем перебували у шлюбі. В шлюбі у них народився син - ОСОБА_3 .

Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 09.10.2017 року шлюб розірвано так як сімейні відносини безповоротно розпалися.

Відразу ж після розірвання шлюбу позивач із сином ОСОБА_3 переїхали проживати у будинок її батьків.

З часу припинення шлюбних відносин відповідач припинив спілкування з сином. Зовсім не піклується про фізичний і духовний розвиток сина ОСОБА_3 , його навчання, підготовку до самостійного життя. Також не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання. Не спілкується з дитиною не тільки в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, але не спілкується з сином загалом; з часу припинення шлюбних відносин не відбулося жодного спілкування батька із сином, відповідач не відвідував сина не телефонував йому не надсилав листів, тощо.

Відповідач не надає синові доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти.

Враховуючи викладене, позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 147 від 10 лютого 2010 року, вчинений Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області; змінити розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2012 року, яким із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 стягуються аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітків, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із 10 вересня 2012 року до настання повноліття дитини; стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти щомісячно в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітків, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

3. 02 лютого 2020 року на адресу Шумського районного суду Тернопільської області надійшла заява від позивача, в якій остання просить позов в частині збільшення стягуваних аліментів із відповідача залишити без розгляду так як від аліментів вона відмовляється.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

4. Ухвалою суду від 31 грудня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 02 лютого 2021 року.

5. У судове засідання сторони не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

7. Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.02.2010 р. виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 у м. Бровари Київської області, і в графі "Батьки": ОСОБА_2 - батько, ОСОБА_1 - мати.

8. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2012 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07.08.2009 р. Великодедеркальською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 11. Присвоєно гр. ОСОБА_1 післяшлюбне прізвище - ОСОБА_1 .

9. Згідно із витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 9 від 14.03.2019 р. слідує, що після державної реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 .

10. Рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2012 року із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 стягуються аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітків, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із 10 вересня 2012 року до настання повноліття дитини.

11. Відповідно до довідки № 897 від 19.11.2020 р. виданої Великодедеркальською сільською радою Шумського району Тернопільської області вказується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 протягом двох років з дня народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 приймав участь у його вихованні Після розлучення батьків у 2012 році і до 2014 року, (час дитини проживання в селі Вовківці Шумського району Тернопільської області) ОСОБА_2 на території населеного пункту не було. На даний час, ОСОБА_3 на території сільської ради зареєстрований, але фактично разом із своєю матір`ію ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 за місцем реєстрації не проживає.

12. Із висновку опікунської ради про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , 1985 р.н., щодо його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 11.11.2020 р. встановлено, що гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розлучилися за рішенням Шумського районного суду від 09.10.2012 р. На утримані гр. ОСОБА_1 залишився малолітній син ОСОБА_3 2010 р. н. з того часу батько ОСОБА_2 не спілкується, не бере участі у вихованні не підтримує ні морально ні матеріально. А тому, враховуючи вище наведені факти з метою забезпечення прав та законних інтересів неповнолітньої дитини опікунська рада Великодедеркальської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітнього сина ОСОБА_3 2010 р. н.

13. Згідно акту обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 , 1989 р.н., жительки с. Вовківці Шумського району Тернопільської області від 12.11.2020 р. вказується, що в ході обстеження виявлено, що на даний час ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 в даному господарстві зареєстровані, але фактично не проживають з 2014 року. Житловий будинок належить батькові ОСОБА_1 - ОСОБА_10 . Даний житловий будинок цегляний, 1990-х років побудови, знаходиться у добротному стані, в будинку проведено сучасний ремонт, газифікований обладнаний комунікаціями: тепло, водопостачанням та водовідведенням. в підсобному господарстві утримують птицю. В даному житловому будинку є дитяча кімната де проживав ОСОБА_3 , яка обладнана всім необхідним для проживання дитини, є комп`ютерна техніка. Умови проживання даної сім`ї - відмінні, створено сприятливі умови для проживання дитини.

14. Відповідно до довідки № 2029 від 18.11.2020 р. виданої Великодедеркальською сільською радою Шумського району Тернопільської області вказується, що на підставі господарської книги № 16, ПГО-0763-1, склад сім`ї проживаючих та зареєстрованих такицй: ОСОБА_1 , 1967 р.н., зареєстрована але не проживає, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - син, зареєстрований але не проживає ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - мама, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - тато, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 - брат.

15. Рішенням виконавчого комітету Великодедеркальської сільської ради Шумського району Тернопільської області від 18.11.2020 р. № 54 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 18.11.2020 р. № 54, вирішили затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; Вважати за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у відношенні до дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; Рекомендувати гр. ОСОБА_1 звернутися у службу у справах дітей Шумської районної державної адміністрації.

16. Із витягу з протоколу № 13 засідання комісії з питань захисту прав дитини Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області від 03.12.2020 р. № 13-04, вирішено визнати неналежним виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителем м. Бровари Київської області, відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя с. Вовківці Шумського району Тернопільської області; вважати за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя с. Вовківці Шумського району Тернопільської області; рекомендувати гр. ОСОБА_1 питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 вирішувати в судовому порядку.

17. Згідно висновку служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації Тернопільської областіпро доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 від 04.12.2020 р. № 01-06/236, служба у справах дітей районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя міста Бровари Київської області, відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя села Вовківці Шумського району Тернопільської області.

18. Відповідно до заяви посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харченко А.Б. 13.10.2020 р. слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_1 відмовився від виконання батьківських обов`язків та не заперечує проти позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІV. Оцінка Суду.

19. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 5), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

20. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

21. Пунктом 6 ч.1 ст.3 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності.

22. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

А, статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

23. Згідно із вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

24. В силу вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

25. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

26. Відповідно до вимог ст.157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

27. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

28. Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 грудня 1991 року (далі Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

29. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

30. Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

31. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 15-16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

32. Згідно пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Так, відповідачу, як батькові малолітньої дитини в провину ставиться ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (пункт 2 частини першої статті 164 СК України).

33. Пленум Верховного Суду України в Постанові №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», наголошує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом.

34. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для позбавлення батьківських прав.

35. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

36. На підставі вищесказаного, суд приходить до переконання, що заявлена вимога підлягає до задоволення, оскільки зібраними доказами встановлено, що відповідач, як батько своєї дитини, не займається її вихованням, тим самим не виконує свій обов`язок, передбачений ст. 150 СК України, а тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно дитини.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

37. Відповідно до статті 141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

Зокрема, згідно квитанції № 49 від 24.12.2020 р. позивачем було сплачено 840 грн. 80 коп., який і підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статями 150,152,155,164-165 Сімейного кодексу України, статтями 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителька с. Вовківці, Шумського району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (житель АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області (місце знаходження: вул. Українська, 59, м. Шумськ Тернопільської області, ) про позбавлення батьківських прав - задоволити повністю.

2. Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 147 від 10 лютого 2010 року, вчинений Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

3. Позовні вимоги в частині зміни розміру стягнення аліментів, визначений рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2012 року, яким із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 стягуються аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітків, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із 10 вересня 2012 року до настання повноліття дитини та стягнення із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти щомісячно в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітків, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття - залишити без розгляду.

4. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 02 лютого 2021 року.

Суддя: О. В. Ковтунович