Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1288/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29.01.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Левка Т.Ю.,

секретар судового засідання - Роман К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 , третя особа: Виноградівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про захист права власності шляхом звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_1 , третя особа : Виноградівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції та просить ухвалити рішення про зняття арешту з належного йому майна, а саме: з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 93,3 кв. м, який накладено 29.12.2018 року Виноградівським РВ ДВС ГТУЮ, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 55717890 від 29.12.2018 (Номер запису про обтяження: 29725563); вирішити питання про розподіл судових витрат.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Відповідач будучи повідомленою про день, час та місце проведення судового засідання належним чином, в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не подала.

Представники третьої особи будучи повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання належним чином, в судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заявупро розгляд справи у його відсутність.

Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 15 ЦК України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду.

Судом встановлено, що 21.10.2015 року Виноградівським районним судом Закарпатської області розглянуто цивільну справу № 299/2703/15-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки та ухвалено рішення про задоволення позову, а саме: в рахунок виконання основного зобов`язання шодо оплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 792 396,77 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 434 420,54 грн., сума заборгованості за відсотками - 35 7 976,22 грн; звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок загальною площею 93,3 кв.м. в тому числі житловою площею 39,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 03.08.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського РНО за реєстровим №1847 і зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 04.08.2006 року за №15476373 шляхом визнання права власності на нього за Публічним акціонерним товариством "Дельта банк" (); визнано за Публічним акціонерним товариством "Дельта банк" () право власності на житловий будинок загальною площею 93,3 кв.м. в тому числі житловою площею 39,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

09.03.2017 року, на підставі рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області по справі № 299/2703/15-ц від 21.10.2015 року, державним реєстратором зареєстровано право приватної власності АТ «Дельта банк», в частці 1 на об`єкт нерухомого майна, а саме житлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Номер запису про право власності 19432878 від 09.03.2017.

Відповідно до п. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме манно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме .майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності Право приватної власності надувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Однак 29.12.2018 року, Виноградівським РВ ДВС, винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 55717890 від 29.12.2018, якою накладено арешт на нерухоме майно, що належало ОСОБА_1 , в тому числі на об`єкт нерухомого майна, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (Реєстраційний номер обтяження: 29725563).

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про іпотеку», Іпотекодавець зобов`язаний вживати за власний кошт всі необхідні заходи для належного збереження предмета іпотеки, включаючи своєчасне проведення поточного ремонту, відновлення незначних пошкоджень, раціональну експлуатацію та захист предмета іпотеки від незаконних посягань та вимог інших осіб.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно частиною першою ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов`язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку»).

За змістом частини шостої ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 7 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» пріорітет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріорітетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Відповідно до ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 р. №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015р. №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» (з врахуванням Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 278 від 30.12.2015 р.), згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Банку з 05.10.2015р. по 04.10.2017р. включно, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №619 від 20.02.2017 продовжено строк процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» на два роки по 04.10.2019, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 772 від 04.04.2019 р. продовжено строк процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» на рік з 05.10.2019 по 04.10.2020 включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича.

Згідно ч. 3 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі по тексту - Закон), відносини, що виникають у зв`язку із виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України.

Таким чином, АТ «Дельта Банк» здійснює свою діяльність на підставі Закону, який є спеціальним в умовах роботи неплатоспроможних банків.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури ліквідації банку, втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 48 Закону, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з дня початку процедури ліквідації банку приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку.

На підставі наведеного суд приходить до переконання, що наявність зазначеного арешту на майно АТ «Дельта Банк», порушує право АТ «Дельта Банк» на розпорядження своїм майном, що фактично унеможливлює роботу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині реалізації зазначеного майна, з метою подальшого задоволення вимог кредиторів, створюючи перешкоди, що призводять до перешкоджання здійснення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладених на нього законом функцій, у тому числі дотримання процедури ліквідації АТ «Дельта Банк».

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим ізчоном. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може сути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п.2. постанови №5 від 03.06.2016 року Пленуму ВССУ, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 2102 грн судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги АТ «Дельта Банк» - задоволити.

Зняти арешт з майна АТ «Дельта банк», а саме: з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 93,3 кв. м, який накладено 29.12.2018 року Виноградівським РВ ДВС ГТУЮ, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 55717890 від 29.12.2018 (Номер запису про обтяження: 29725563).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийТ. Ю. Левко