Справа № 310/8948/21
РІШЕННЯ

Іменем України

24 листопада 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Дубровської Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Гоноболіної О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідача ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу квартири від 11 серпня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області Дмитренко М.Р. та підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Договір укладено між позивачем та ОСОБА_3 . Після укладання договору купівлі продажу, відповідач ОСОБА_2 не знявся з реєстрації. Так, останній комунальні послуги не сплачує, не несе витрати по утриманню майна, його особисті речи та будь яке майно у житловому приміщенні відсутнє. Відповідач не є членом родини позивача, тому просить задовольнити позовні вимоги шляхом визнання ОСОБА_4 такими, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, відповідно до заяви від 24 листопада 2021 року просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Матеріали справи містять заяву, що надійшла на адресу суду 29 жовтня 2021 року про розгляд справи без його участі та не заперечення проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Приймаючи до уваги заяви сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії договору купівлі - продажу від 11 серпня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області Дмитренко М.Р., копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 (а.с. 5-8).

Згідно витягу з Реєстру територіальної громади міста Бердянська про склад зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб за № 1988 від 15 вересня 2021 року в квартирі АДРЕСА_1 з 28 січня 1985 року зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на свій розсуд.

Судом встановлено, 11 серпня 2021 року приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області Дмитренко М.Р. між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 (а.с. 5-7).

Після укладання договору купівлі продажу, як член родини продавця ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 не знявся з реєстрації у порушення вимог п. 5.10 договору купівлі продажу.

Таким чином, відповідачем порушені вимоги наведеного вище договору, оскільки ОСОБА_2 добровільно не знявся з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 не належить до складу родини позивача, квартира на підставі договору купівлі продажу належить ОСОБА_1 , а відповідач у свою чергу зареєстрований, але не мешкає у житловому приміщенні, що є підставою для визнання ОСОБА_2 такими, що втратив право користування житловим приміщенням.

В ст. 391 ЦК України вказано, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України свідчить про те, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено всі положення про право власності на належне позивачу житлове приміщення.

У ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вказано, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення власності на житлове привішення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою.

Приймаючи до уваги наведене, оскільки відповідач не проживає у квартирі та не є родичем позивача та своєю реєстрацією порушує права власника житлового приміщення в особі позивача ОСОБА_1 , суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 383, 391, ЦК України, ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні , суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 29 листопада 2021 року.

Суддя Н. М. Дубровська