Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/1022/21

Провадження № 2/439/393/21

20 жовтня 2021 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого-судді Петейчука Б.М.,

з участю секретаря

судового засідання Ковальчук Н.І.,

позивачі: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

представник

позивачів: адвокат Ільків Микола Миколайович,

відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_4

представник

відповідача: адвокат Вуйцік Ольга Богданівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, ухвалив таке рішення.

Позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися в суд із позовними вимогами до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , у яких просили суд стягнути: з відповідача на користь ОСОБА_1 200 000 гривень моральної шкоди; з відповідача на користь ОСОБА_2 150 000 гривень моральної шкоди; з відповідача на користь ОСОБА_3 150 000 гривень моральної шкоди.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивачі зазначають, що 24 вересня 2020 року близько 20 години 10 хвилин на автодорозі сполученням Київ-Чоп (на 441 кілометр) поблизу міста Броди Львівської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме: автопоїзд в складі сідлового тягача марки «Renault Magnum 440», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричепу марки «Lamberet LVFS- ЗЕ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що зареєстровані на ОСОБА_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 , рухаючись у напрямку міста Київ вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 . Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження, від яких остання померла в автомобілі швидкої медичної допомоги.

Позивачі акцентують увагу, що за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди 24 вересня 2020 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000769 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

Позивачі мотивують, що на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди (24 вересня 2020 року) ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , адресою реєстрації якого є: АДРЕСА_1 .

Позивачі наголошують, що 30 квітня 2021 року старший слідчий СУ ГУ НП у Львівській області майор поліції Горбаль М.М. у вищевказаному кримінальному провадженні виніс постанову про закриття на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України.

Позивачі стверджують, що після смерті ОСОБА_6 , позивачі зазнали сильних душевних переживань, страждань, почуття розгубленості, страху, шоку. При цьому вони зазнали тяжких моральних випробувань та перебували у стресовому стані, оскільки назавжди втратили свою матір та дружину. Синам не вистачає тепла, турботи, піклування та підтримки з боку матері, що причиняє їм додаткові душевні страждання дотепер. Чоловікові не вистачає його вірної супутниці - дружини, з якою вони провели велику частину свого життєвого шляху. Тому на думку позивачів позивні вимоги відповідають розумності і справедливості розмір моральної шкоди, яку належить відшкодувати позивачам відповідає принципам розумності.

Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач зазначає, що суд повинен об`єктивно визначати розмір відшкодування моральної шкоди з урахуванням усіх обставин, зважаючи на те, що розмір такого відшкодування має бути не більше від достатнього для розумного задоволення потреб потерпілої особи й не повинен призводити до її збагачення, навіть до неістотного. Розмір відшкодованої шкоди повинен відповідати правовідносинам сторін, їх ступеню вини, потребам та можливостям здійснити дійсні відшкодування шкоди без постановлення будь-кого зі сторін у скрутне становище та не стати індивідуальним непосильним та надмірним тягарем, в даному випадку для відповідача, на якого покладений обов`язок відшкодування шкоди як на роботодавця .

Відповідач звертає увагу суду, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідач зауважує, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, 24 вересня 2020 року, цивільна-правова відповідальність транспортного засобу «Renault Magnum 440», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» згідно полісу № АО 2442069 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Розмір мінімальної заробітної плати на день настання смерті ОСОБА_6 становив 5 000 гривень 00 копійок та відповідно розмір 12 мінімальних заробітних плат становить 60 000 гривень 00 копійок.

Тому відповідач вважає, що позивачі зазнали моральних страждань із приводу втрати дружини та матері. Проте заявлений розмір моральної шкоди є очевидно завищеним із огляду на відсутність вини водія та нехтування загиблою правилами безпеки руху.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

17 червня 2021 року - відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із моменту вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Відповідач подав відзив на позовну заяву у якій проти задоволення заявлених вимог заперечив у повному обсязі. Вважає, що стягнення моральної шкоди у очевидно збільшеному розмірі невиправдано призводить до збагачення позивачів. Розмір такого матеріального відшкодування завданої моральної шкоди смертю потерпілої особи суперечить засадам цивілістики. Відтак не може бути задоволений судом.

Від представника позивачів - адвоката Ільківа Миколи Миколайовича надійшла відповідь на відзив, у якому представник позивачів проти тверджень відповідача заперечив в повному обсязі. Вважає, що спричинена позивачам моральна шкода, внаслідок загибелі їхньої матері та дружини, не може бути оцінена в грошову еквіваленті. Проте якщо враховувати характер страждань, які пережиті позивачами та душевний біль, які отримали останні, то справедливим буде відшкодування саме у тій сумі, яка заявлена у позовних вимогах.

Представником відповідача - адвокатом Вуйцік Ольгою Богданівною заявлено клопотання про витребування доказів, а саме матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000769 від 24 вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

Ухвалою суду клопотання задоволено та витребувано від Відділення поліції № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області матеріали вищевказаного кримінального провадження.

Позивачі в судове засідання не з`явилися. Представник позивачів - адвокат Ільків Микола Миколайович позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Вважає, що завдана позивачам моральна шкода має відшкодовуватися саме такому розмірі, про які просять позивачі. Позаяк це буде відповідати принципам співмірності та справедливості. Тому просить суд задовольнити позовні вимоги. Разом із тим просить долучити суд докази на підтвердження судових витрат, які понесені позивачами у зв`язку із розглядом справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Представник відповідача - адвокат Вуйцік Ольга Богданівна під час судового засідання позовні вимоги визнала частково. Пояснила, що шкода, яка була завдана позивачам повинна бути відшкодована. Проте розмір стягнення моральної шкоди є неспівмірними із понесеними моральними стражданнями. Тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами по справі встановлено, що 24 вересня 2020 року близько 20 години 10 хвилин на автодорозі сполученням Київ-Чоп (на 441 кілометр) поблизу міста Броди Львівської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме: автопоїзд в складі сідлового тягача марки «Renault Magnum 440», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричепу марки «Lamberet LVFS- ЗЕ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що зареєстровані на ОСОБА_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 , рухаючись у напрямку міста Київ вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 . Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження, від яких остання померла в автомобілі швидкої медичної допомоги, що підтверджується копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000769 від 24 вересня 2020 року; свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 26 вересня 2020 року; постановою про закриття кримінального провадження від 30 квітня 2021 року (а.с. 6, 8, 31-34).

Водій ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , що підтверджується Трудовим договором № 04/08/2020 від 04 серпня 2020 року; Наказом за № 03/08/2020 від 03 серпня 2020 року, який виданий фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (а.с. 35-37).

ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 13 лютого 1976 року; довідкою № 1767 від 25 листопада 2020 року, яка видана Виконавчим комітетом Бродівської міської ради Львівської області (а.с. 9, 17)

Чоловік ОСОБА_6 - ОСОБА_1 є пенсіонером. Отримує пенсію у зв`язку із втратою годувальника з 26 листопада 2020 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5 ; довідкою № 1767 від 25 листопада 2020 року, яка видана Виконавчим комітетом Бродівської міської ради Львівської області; довідка № 1016 від 09 грудня 2020 року, яка видана Відділом обслуговування громадян № 11 (Сервісний центр) Управлінням обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області; Пенсійним посвідченням Серії ААБ № 305472 від 09 січня 2008 року (а.с. 9-11, 16).

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 01 липня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» позовні вимоги позивачів задоволено повністю. Зокрема стягнуто із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 200 000 гривень 00 копійок; на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у сумі 20 000 гривень 00 копійок; на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у сумі 27 150 гривень 00 копійок (а.с. 64-70).

Відповідно до Висновку експерта № СЕ-19/114-21/6605-IT від 30 квітня 2021 року (Том 1 матеріалів кримінального провадження № 0000769, а.с. 163-169) із технічної точки зору, при заданих вихідних даних, у обстановці дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_5 був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 , яка вела велосипед, шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування свого автопоїзда у складі сідлового тягача марки «Renault Magnum 440», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричепу марки «Lamberet LVFS- ЗЕ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , із заданого моменту виникнення небезпеки для руху. Із технічної точки зору, при наданих слідством на дослідження вихідних даних, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди став той факт, що об`єктивна можливість виявити побачити пішохода - жінку із велосипедом на якому були стебла кукурудзи, для водія на його смузі руху настає в такий момент, з якого він вже був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування свого автопоїзда у складі сідлового тягача «Renault Magnum 440», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричепу марки «Lamberet LVFS- ЗЕ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується Висновком експерта № СЕ-19/114-21/6605-IT від 30 квітня 2021 року.

Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи у кримінальному провадженні № 0000769 за № 7153/7154/7155 від 19 квітня 2021 року (Том 1 матеріалів кримінального провадження № 0000769, а.с. 114-116), досліджуваний велосипед не був обладнаний системою освітлення та світлоповертачами (відповідно до пунктів 6.2 та 6.6 (підпункту «а») Правил дорожнього руху України), то з технічної точки зору, неналежний стан системи освітлення досліджуваного велосипеда міг бути виявлений велосипедистом перед виїздом та в процесі експлуатації.

Предметом даного спору є відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП в результаті якого загинула мати позивачів.

За правилами пункту 1 частини 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, зокрема, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоду завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, згідно із частиною 2 статті 1168 ЦК України, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`ю.

Отже, позивачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як сини та ОСОБА_1 як чоловік загиблої ОСОБА_6 мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю їх матері.

За правилами частин 2, 5 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Під умислом потерпілого варто розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

В ході розгляду справи будь-яких належних та допустимих доказів, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, відповідач не надав.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач будучи володільцем джерела підвищеної небезпеки зобов`язаний відшкодувати позивачам моральну шкоду, завдану смертю матері, незалежно від своєї вини.

У свою чергу частиною 3 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

За змістом частини 2 статті 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

У даному випадку суд виходить з того, що оцінка дій потерпілої ОСОБА_6 відповідно до вимог Правил дорожнього руху України дійсно не потребує застосування спеціальних пізнань в області автотехнічних досліджень, як на те вказують експерти. Є цілком очевидним, що вчинені нею дії, якими вона беззаперечно наражала себе на небезпеку, є прямим наслідком настання дорожньо-транспортної пригоди. Ці дії виражались у тому, що потерпіла у темну пору доби, будь-яким чином не виділивши себе для своєчасного виявлення її іншими учасниками дорожнього руху, ведучи в руках велосипед, який не обладнаний системою освітлення та світлоповертачами та на якому були стебла кукурудзи. Тобто, своїми діями пішохід порушила вимоги пунктів 6.2 та 6.6 (підпункту «а») Правил дорожнього руху України.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автопоїзд в складі сідлового тягача марки «Renault Magnum 440», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричепу марки «Lamberet LVFS- ЗЕ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.».

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 01 липня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» позовні вимоги позивачів задоволено повністю. Здійснено відшкодування шкоди в межах страхових лімітів відповідно до Закону України «Про обов`язкове старування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Родичам загиблої ОСОБА_6 ухвалено здійснити страхову виплату, а саме: чоловікові ОСОБА_1 у сумі 200 000 гривень 00 копійок; дітям: сину ОСОБА_2 у сумі 20 000 гривень 00 копійок та сину ОСОБА_3 страхове відшкодування у сумі 27 150 гривень 00 копійок. Вказані обставини підтверджуються судовим рішенням у цивільній справі, тому відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Враховуючи вищезазначені норми права та обставини справи, суд враховує крім глибини моральних страждань потерпілих, той факт, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення правил дорожнього руху самою ОСОБА_6 , а відповідачем Правил дорожнього руху України порушено не було. Останній не мав можливості уникнути зіткнення, а тому суд вважає достатньою сатисфакцією присуджений до сплати Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» позивачам розмір страхового відшкодування в якості відшкодування моральної шкоди. Саме з вказаних мотивів позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10, 81, 89, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 15.5 частини 1 Розділу ХІІІ ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення складено 29 жовтня 2021 року.

Позивачі:

ОСОБА_1 , 1945 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

ОСОБА_2 , 1976 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 .

Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_9 .

Суддя Б.М. Петейчук