Справа №: 343/2185/21
Провадження №: 6/0343/48/21
У Х В А Л А

01 грудня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано -Франківської області справу за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», стягувач (первісний позивач) - АТ «Універсал Банк», боржник (відповідач) - ОСОБА_1 , заінтересована особа Долинський відділ ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) про заміну сторони виконавчого провадження, суд -

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2021 року в Долинський районний суд Івано-Франківської області поступила заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", в якій заявник просить:

замінити стягувача (позивача) АТ «Універсал Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-245/2010, виданого Долинським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором № СL51022 від 04 червня 2008 на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Подану заяву обґрунтовує тим, що рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області у справі № 2-245/2010 позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № СL51022 від 04.06.2008 задоволено.

Долинським районним судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист №2-245/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором.

У Долинському відділі ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №44673434 з примусового виконання вказаного виконавчого листа № 2-245/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором.

30.04.2021 між АТ «Універсал Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір Факторингу № 30/04/21/ФК2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Універсал Банк» суму фінансування, а АТ «Універсал Банк» зобов`язується відступити Факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до Додатку №1 до договору Факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № СL51022 від 04.06.2008, в сумі 170771 грн., з яких: 1815,14 грн - основна заборгованість за тілом кредиту; 168956,68 грн - заборгованість за нарахованими процентами за кредитом.

Всі нарахування, що відбувались до дати отримання права грошової вимоги здійснювались безпосередньо первісним кредитором - АТ «Універсал Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань (відсотки, пеня, штрафи, тощо), умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися.

Таким чином, рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області по справі № 2-245/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості станом на сьогоднішній день залишається не виконаним і не втратило своєї законної сили. ОСОБА_1 не погашає заборгованість та ухиляється від самостійного виконання даного рішення суду.

Посилаючись на правові позиції, які сформовані у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року по справі №6-1355/10 заявник просить суд замінити стягувача АТ «Універсал Банк»на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», у виконавчому провадженні з виконання рішення у справі №2-245/2010.

Представник заявника, ТОВ «ФК «ЄАПБ», у судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом. У поданій заяві про заміну сторони виконавчого провадження просив провести розгляд заяви за відсутності представника ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися, причини своєї неявки не повідомили, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому Законом порядку.

Суд, виходячи з положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та беручи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», зазначає, що сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Виходячи з викладеного, суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів у відсутності учасників справи, які повідомлені про її розгляд.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних, для вирішення заяви. Заявлені вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного:

П. 1 ч.2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2,5 ст. 442 ЦК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом ст.ст. 442, 512 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 ч.1 ст. 512 ЦК України, у разі передання

кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень ст. 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, і правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 09 жовтня 2019 року справа №711/10368/2012.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім цього, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 ст. 129 Конституції України передбачено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Ч.1 ст. 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум

можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18) та від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).

Відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року (заява № 38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 04.03.2010 у справі № 2-245/2010 року стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Універсал Банк» 42283,48 грн., заборгованості за кредитним договором № CL51022 від 04.06.2008 року 435,60грн., сплаченого судового збору та 120,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.19-20).

Копія результату пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 22.10.2021 свідчить про те, що в Долинському відділі ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №44673434 з примусового виконання виконавчого листа № 2-245/2010 виданого Долинським районим судом Івано-Франківської області 23.03.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором (а.с.3).

30 квітня 2021 року між АТ «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір Факторингу № 30/04/21/ФК2. Відповідно до п. 2.1. вказаного договору ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Універсал Банк» суму фінансування, а АТ «Універсал Банк» зобов`язується відступити факторові право вимоги за кредитним договором в обсязі та на умовах, визначених цим договором (а.с. 4-6).

Відповідно до витягу реєстра прав вимоги згідно додатку №1 до договору факторингу №30/04/21/ФК2 від 30.04.2021 АТ «Універсал Банк» відступає ТзОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги боргу на умовах передбачених цим договором, зокрема, до ОСОБА_1 , номер кредитного договору CL51022 від 04.06.2008 (а.с. 7).

Таким чином, за допомогою належних засобів доказування представником ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» доведено факт набуття заявником права вимоги за вищевказаним кредитним договором.

В даному випадку підставою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття стягувача (кредитора) внаслідок його правонаступництва.

За таких обставин, суд приходить висновку, про наявність підстав для заміни вибулого стягувача за вищевказаним зобов`язанням на його правонаступника, при цьому, заміна сторони ніяким чином не порушує прав та обов`язків інших осіб.

На підставі вищевикладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 151, 247 ЦПК України, ст.ст. 510, 514, 516 ЦК України, ст.ст. 1, 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ та керуючись ст.ст. 258-261, 442 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», стягувач (первісний позивач) - АТ «Універсал Банк», боржник (відповідач)

- ОСОБА_1 , заінтересована особа Долинський відділ ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) про заміну сторони виконавчого провадження - задоволити.

Замінити стягувача акціонерне товариство «Універсал Банк» у виконавчому провадженні №44673434 з примусового виконання виконавчого листа №2-245/2010, виданого Долинським районним судом Івано-Франківської області, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором № CL51022 від 04.06.2008 року на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (, юридична адреса: 01032, м.Київ, вул. Симона Петтлюри,30. Реквізити ІВАN № НОМЕР_1 у АТ «ТАСкомбанк» ).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: