У Х В А Л А

30 листопада 2021 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Лещенко О. В. ,

присяжних - Золотарського Р.А., Кедрі Л.А.,

при секретарі - Мужецький В. О.,

за участю:

заявника - ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

представника заінтересованих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції про оголошення фізичної особи померлою,

В С Т А Н О В И В :

Подільським районним судом міста Києва розглядалася справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Подільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про оголошення фізичної особи померлою.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 30.11.2021 року на підставі ч. 6 296 ЦПК України залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою.

Під час розгляду вказаної заяви представником заінтересованої особи ОСОБА_4 заявлено клопотання про вжиття заходів процесуального примусу стосовно ОСОБА_1 з метою припинення зловживання ним його процесуальним правом на звернення до суду шляхом подання до суду завідомо безпідставної заяви, яка має штучний характер.

Заявник ОСОБА_1 заперечував щодо заявленої заяви, зазначивши, що саме заінтересована особа ОСОБА_3 зловживає процесуальними правами шляхом неявки до судового експерта для проведення судової генетичної експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виключення запису, як батька дитини ОСОБА_2 , з актового запису про народження дитини.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, прийшов до наступного висновку.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Враховуючи, те, що заявник звернувся до суду за правилами цивільного судочинства в порядку окремого провадження про оголошення фізичної особи померлою, проживаючи з цією особою однією сім`єю та знаючи завідомо про те, що вона є живою, суд вважає, що має місце зловживання заявником процесуальним правом з метою встановлення, що ОСОБА_2 не є ОСОБА_2 за походженням від батька ОСОБА_1 . При цьому, достеменно знаючи, що цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виключення запису, як батька дитини ОСОБА_2 , з актового запису про народження дитини, розглядається в Подільському районному суді м. Києва.

У частинах третій - четвертій статті 44 ЦПК України визначено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Отже, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

З метою виконання завдання цивільного судочинства сторона у справі має користуватися процесуальними правами, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Отож, якщо особа здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей, така особа виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від цих дій. І саме на такий захист спрямовані заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами.

Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (пункт 22), 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19, 07 листопада 2019 року у справі № 9901/324/19.

Частиною першою статті 143 ЦПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно з частинами першою - другою статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0, 3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема звернення до суду шляхом подання до суду завідомо безпідставної заяви, яка має очевидно штучний характер.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були, зокрема ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання, зокрема, неналежній поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

З метою подальшого запобігання зловживання заявником ОСОБА_1 процесуальними правами, які полягають у зверненні до суду шляхом подання до суду завідомо безпідставної заяви, яка має очевидно штучний характер, що не відповідає приписам пункту третього частини частини другої статті 44 ЦПК України, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 захід процесуального примусу у виді штрафу у сумі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік`прожитковий мінімум доходів громадян для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2 270 грн.

Керуючись статтями 2, 43, 44, 143, 148, 351-355 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати відносно заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , захід процесуального примусу - штраф у сумі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід державного бюджету штраф в розмірі одного прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб - 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з ня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

СуддяО. В. Лещенко

Присяжні: Р.А. Золотарський

Л.А. Кедря