Справа № 428/6332/21
Провадження №2/428/1371/2021
29 листопада 2021р. Сєвєродонецький міський суд
Луганської області у складі:
головуючого судді Юзефовича І.О.
при секретарі Продченко О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення квартири, стягнення судового збору,
Представник позивача КП «СТКЕ» м. Сєвєродонецьк Луганської області Петрук С.І. у судове засідання не з`явився , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
Оскільки представник позивача Петрук С.І. в наданій до суду заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 29.11.2021р. на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що згідно з копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, нежитлове приміщення А-1 за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , частка 1/1, з 22.06.2018 року.
У зазначеному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 з 31.10.2018р. дозволено експлуатацію системи теплопостачання приладом обліку теплової енергії, шо підтверджується копією Акту б/н від 31.10.2018р.. Крім того, щомісяця в опалювальний сезон за вищевказаною адресою фіксуються показники теплолічильника, що підтверджується копіями Актів від 26.02.2019р., 30.03.2019р., 11.10.2019р., 31.10.2019р., 28.11.2019р., 30.12.2019р., 29.01.2020р., 26.02.2020р., 30.03.2020р., 21.04.2020р., 22.10.2020р., 31.10.2020р., 30.11.2020р., 29.12.2020р., 29.01.2021р., 26.02.2021р., 29.03.2021р., 12.04.2021р. До того ж приміщення за зазначеною адресою підключалось та відключалось від централізованого опалення, що підтверджується копіями актів від 01.11.2018р., 10.04.2019р., 28.10.2019р., 15.04.2020р., 26.10.2020р., 12.04.2021р.
Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на отримання від відповідача належного виконання грошового зобов`язання, а саме оплати отриманих відповідачами послуг з централізованого опалення.
Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до підпункту 1 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.
Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує.
Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Вказана стаття встановлює презумпцію обов`язку власника нести всі витрати пов`язані з утримання належного йому майна.
Отже, з матеріалів справи вбачається, що власником приміщення є ОСОБА_1 , який зобов`язаний утримувати належне йому приміщення та сплачувати отримані комунальні послуги.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 фактично є споживачем послуг, які надає КП «СТКЕ». Між відповідачем та позивачем встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг (послуг з централізованого опалення).
З урахуванням обставин, встановлених у судовому засіданні, у сукупності з доказами, наданими на їх підтвердження, суд доходить висновку, що відповідач ОСОБА_1 , який є споживачем послуг з централізованого опалення, що надаються виконавцем послуг КП «СТКЕ», має сплачувати за надані послуги відповідно до діючих тарифів, виходячи з розрахунку встановлених норм споживання централізованого опалення у строки, встановлені договором.
За наведених вище обставин суд вважає, що доводи, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позов КП «СТКЕ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення квартири, стягнення судового збору підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується копією платіжного доручення про сплату судового збору у розмірі 2270,00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-283, 352, 354 ЦПК України , суд -
Позовну заяву Комунального підприємства «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення квартири, стягнення судового збору, задовольнити.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя І.О. Юзефович