Cправа №549/279/21
Провадження№2/549/98/21

РІШЕННЯ

Іменем України

25 листопада 2021 року Чорнухинський районий суд Полтавської області

у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І

за участю: секретаря судових засідань Бибик О.В.

представника позивача адвоката Григоренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду селища Чорнухи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (далі ТОВ «ФК управління активами»), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Чорнухинський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

установив:

Позивач одинець ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовував тим, що 27.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №244510, про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК управління активами», якому відступлено право вимоги за кредитним договором №3661396 від 15.12.2020, укладеного між ним та ТОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів", заборгованості за кредитним договором в розмірі 16 865,50 грн, 25 грн - плата за вчинення виконавчого напису, а всього 16 890,25 грн.

Державним виконавцем Чорнухинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на підставі вказаного виконавчого напису №244510 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66724350.

Вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням закону, так як постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 зазначена постанова залишена без змін.

На даний час постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 №826/20084/14 є чинною.

Нотаріусом не враховано, що на момент вчинення виконавчого напису та наразі діючим є Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 в редакції до Постанови Кабінету Міністрів від 26.11.2014 №622, тобто без розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Тому позивач вважає, що виконавчий напис №244510 від 27.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено на підставі документів, які не визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, є таким, що не підлягає виконанню.

Крім того не погоджується із розміром заборгованості, яка вказана у спірному виконавчому написі, оскільки розрахунок заборгованості не підтверджений жодним первинним документом банку, в якому відкрито рахунки позивача і кредитора, не відображено період і механізм нарахування процентів за користування кредитом.

Просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. №244510 від 27.06.2021 про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 16 865,50 грн та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на його користь судові витрати.

26 жовтня 2021 року ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено строк для подання відзиву та пояснень третім особам.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити (а.с.79,87).

Представник позивача позов підтримала в повному обсязі та обґрунтували їх тими ж обставинами. У зв`язку з визнанням відповідачем позову не заперечувала проти зменшення витрат на правничу допомогу адвоката з 5000 грн до 3 000 грн.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.46).

На адресу суду представник відповідача направив заяву про визнання позову та зменшення сум судових витрат (а.с.93-95).

Представник Чорнухинського відділу державної виконавчої служби в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена, направила клопотання про розгляд справи без її участі (а.с.128-129).

Приватний нотаріус Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи (а.с.77-78).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст.81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи 27.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №244510, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому ТОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" відступила право вимоги за укладним з позивачем Кредитним договором №3661396 від 15.12.2020, заборгованість в розмірі 16840,50 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за кредитним договором, 11 840,50 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 25,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису, а всього 16 865,50 грн.

Державним виконавцем Чорнухинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Грушкою О.М. на підставі виконавчого напису №244510 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в розмірі 16 865,50 грн було відкрито виконавче провадження №66724350 про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 (а.с.15).

Згідно з ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Згідно з ч.1 ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»визначено умови вчинення виконавчих написів.

Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Кабінетом Міністрів України 29 червня 1999 року прийнято постанову №1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

26 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №662, якою внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, пунктом 2 наведеної постанови КМУ доповнено Перелік №1172 після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б)засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 65037659) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме, в тому числі й п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Вказана постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, а ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у даній справі відмовлено у перегляді цієї ухвали Вищого адміністративного суду України.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 №23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 №92.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній нотаріально посвідчений кредитний договір.

Договір, який не є нотаріально посвідченим, не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Тобто, на момент вчинення приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису (27.06.2021), кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не входили до Переліку №1172, адже постанова Кабінету Міністрів України про доповнення вказаного Переліку цим розділом, була визнана незаконною та нечинною судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому з врахування приписів ст.87 Закону України «Про нотаріат», нотаріус не мав законних підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, а відтак, виконавчий напис не може бути підставою для відкриття виконавчого провадження, адже нечинні акти цивільного законодавства не породжують права та обов`язки.

Пункт 1 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватись до кредитного договору, укладеного у простій письмовій формі.

Також суд вважає необхідним зазначити, що позивач у позові не погоджується із розміром заборгованості, яка вказана у спірному виконавчому написі.

З огляду на викладене наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав інших осіб.

Відповідно до ст.141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ч.1 ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, слід повернути з державного бюджету позивачу половину сплаченого нею судового збору, а іншу частину стягнути з відповідача.

Зважаючи на позицію сторін, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3000 гривень - витрат на професійну правничу допомогу.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (далі ТОВ «ФК управління активами» (місцезнаходження: м.Ірпінь Київська область, вул.Стельмаха,9А, офіс 203), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (місцезнаходження: м.Київ, вул.Мала Житомирська,6/5), Чорнухинський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (місцезнаходження: селище Чорнухи Лубенський район Полтавської області, вул.Центральна,26) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №244510 від 27 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення заборгованості за кредитним договором №3661396 від 15 грудня 2020 року в розмірі 16 840,50 гривень (шістнадцять тисяч вісімсот сорок гривень п`ятдесят копійок) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (місцезнаходження: вул.Стельмаха,9А, офіс 203, м.Ірпінь Київська область, 08200, ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (місцезнаходження: вул.Стельмаха,9А, офіс 203, м.Ірпінь Київська область, 08200, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), 454,00 гривні судового збору.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), з державного бюджету 454,00 гривні судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (місцезнаходження: вул.Стельмаха,9А, офіс 203, м.Ірпінь Київська область, 08200, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 3 000 (три тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 30.11.2021.

Суддя С.І.Крєпкий