Дата документу 24.11.2021 Справа № 334/4835/20
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 334/4835/20 Головуючий у 1-й інстанції: Добрєв М.В.
Провадження №22-ц/807/3135/21 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

24 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Подліянової Г.С.,

суддів: Гончар М.С.,

Маловічко С.В.,

за участю секретаря Путій Д.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 про відвід колегії суддів, заяву суддів Подліянової Ганни Степанівни, Гончар Марин Сергіївни, про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «МЕТАБАНК», Національного банку України про визнання недійсним додатку № 1 до договору від 25 жовтня 2007 року № 62А (продовження), укладеного з елементами ознак обману споживача фінансових послуг, несправедливих умов договору та недодержання письмової форми кредитного договору,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до АТ «МЕТАБАНК», Національного банку України про визнання недійсним додатку № 1 до договору від 25.10.2007 року № 62А (продовження), укладеного з елементами ознак обману споживача фінансових послуг, несправедливих умов договору та недодержанням письмової форми кредитного договору.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2021 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «МЕТАБАНК», Національного банку України про визнання недійсним додатку № 1 до договору від 25.10.2007 року № 62А (продовження), укладеного з елементами ознак обману споживача фінансових послуг, несправедливих умов договору та недодержанням письмової форми кредитного договору, закрито на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 , який діє від в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду, через засоби поштового зв`язку ТОВ «Укрпошта» 28.07.2021 року, яка зареєстрована судом 28.07.2021 року.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Запорізького апеляційного суду від 28 липня 2021 року справу передано у провадження судді-доповідача Подліянової Г.С. та визначено склад колегії: головуючий суддя Подліянова Г.С., Гончар М.С., Кримська О.М. (Т.1 а.с.216).

17 серпня 2021 року на запит Запорізького апеляційного суду матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Вказана апеляційна скарга ухвалою Запорізького апеляційного суду від 20 серпня 2021 року була залишена без руху, для надання до суду апеляційної інстанції довіреності на підтвердження виконання ОСОБА_2 повноважень на законних підставах.

На виконання вимог ухвали, 07 вересня 2021 року представником апелянта було подано до Запорізького апеляційного суду заяву про усунення недоліків разом із копією довіреності від 23 квітня 2021 року, яка уповноважує ОСОБА_2 представляти інтереси ОСОБА_1 зі строком дії у три роки.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 вересня 2021 року для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2021 року, визначено суддю-доповідача Подліянову Г.С. та суддів, які входять до складу колегії: Гончар М.С., Маловічко С.В. (Т.1 а.с.233).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 13 вересня 2021 року на підставі ст.ст. 365,366 ЦПК України відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2021 року про закриття провадження у справі.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 17 вересня 2021 року на підставі ст.ст. 353,365,366 ЦПК України справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2021 року про закриття провадження у справі, призначено до розгляду у Запорізькому апеляційному суді на 24 листопада 2021 року на 09 год. 10 хв.

23 листопада 2021 року ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 надав суду заяву про відвід колегії суддів Подліянової Г.С., Маловічко С.В., Гончар М.С. у цій справі.

В обґрунтування відводу зазначено, що в даному складі колегія суддів не в змозі забезпечити реалізацію права апелянта на справедливий суд, з огляду на те, що суддя Подліянова Г.С., суддя Гончар М.С. у 2017 році приймали участь у складі колегії суддів у розгляді цивільної справи № 333/1047/15-ц (провадження 22-ц/778/1731/17) за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «МЕТАБАНК» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «МЕТАБАНК», треті особи: Національний банк України, Публічне акціонерне товариство «Запорізький домобудівний комбінат», про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «МЕТАБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій висловлювалася правова позиція щодо вирішення спору, в тому й числі, і щодо додаткової угоди № 1 до договору від 25.10.2007 року № 62 А, яка є предметом розгляду у цій справі, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності суддів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_2 підтримали надану ними заяву про відвід членам судової колегії по цій справі.

В судовому засіданні члени колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Запорізького апеляційного суду Подліянова Г.С., Гончар М.С. заявили про самовідвід у цій справі з тих підстав, що вони у складі колегії суддів Кримська О.М. (головуючий суддя-доповідач), Подліянова Г.С. ( суддя), Гончар М.С.( суддя) брали участь у розгляді справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «МЕТАБАНК» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «МЕТАБАНК», треті особи: Національний банк України, Публічне акціонерне товариство «Запорізький домобудівний комбінат», про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «МЕТАБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За наслідками розгляду, Апеляційним судом Запорізької області ухвалено постанову від 19 грудня 2017 року у справі № 333/1048/15-ц (провадження 22-ц/778/1731/17) (Т.1 а.с.34-37), якою Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2017 року у цій справі скасовано, ухвалено нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «МЕТАБАНК» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 62А від 25 жовтня 2007 року, вирішено питання про розподіл судових витрат.

В даній постанові, членами колегії суддями Кримською О.М., Подліяновою Г.С., Гончар М.С. висловлювалася правова позиція щодо вирішення спору за кредитним договором № 62А від 25 жовтня 2007 року та надана правова оцінка Додатку № 1 до вказаного кредитного договору, даний Додаток № 1 прийнятим судом як належний та допустимий доказ, про що зазначено в мотивувальній частині зазначеною постанови, який ОСОБА_1 у цій справі просить визнати недійсним, як такий що укладений з елементами ознак обману споживача фінансових послуг та несправедливих умов.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявленого ОСОБА_1 , її представником ОСОБА_2 відводу суддів Подліянової Г.С., Маловічко С.В., Гончар М.С., а також заяви суддів Подліянової Г.С., Гончар М.С. про самовідвід у цій справі, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36,37 ЦПК України.

Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Згідно із частиною першою статі 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36,37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Порядок вирішення заявленого відводу (самовідводу) судді визначений ст. 40 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частиною 2 ст.40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За вимогами частини сьомої статті 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно.

Враховуючи наведені вище норми процесуального закону й те, що заява про відвід подана заявником 23 листопада 2021 року, тобто в термін менше, ніж за три робочих дні до судового засідання, яке призначене на 24 листопада 2021 року, то відповідно до ч.3ст.40 ЦПК України така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід вирішується даним складом суду.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 p.).

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходити не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (Рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Також у своєму рішенні "Газета Україна-центр" проти України" Європейський суд з прав людини наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, "правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться". На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (пункти 28-32).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для сумнівів у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Оскаржуваною ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2021 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «МЕТАБАНК», Національного банку України про визнання недійсним додатку № 1 до договору від 25.10.2007 року № 62А (продовження), укладеного з елементами ознак обману споживача фінансових послуг, несправедливих умов договору та недодержанням письмової форми кредитного договору, на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є рішення, що набрало законної сили за тими самими вимогами. При цьому суд першої інстанції посилається саме на постанову апеляційного суду Запорізької області від 19 грудня 2017 року у справі № 333/1048/15-ц ( провадження № 22-ц/778/1731/17).

Натомість, оскільки судді апеляційного суду Подліянова Г.С., Гончар М.С. раніше брали участь у розгляді справи № 333/1048/15-ц ( провадження № 22-ц/778/1731/17) за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «МЕТАБАНК» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2017 року та в постанові Апеляційного суду Запорізької області від 19 грудня 2017 року висловлювали свою правову позицію щодо спірних правовідносин, що виникли на підставі укладеного між Акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «МЕТАБАНК» та ОСОБА_1 за кредитним договором № 62А від 25 жовтня 2007 року та Додатку № 1 до вказаного кредитного договору, останній ОСОБА_1 просить визнати недійсним, як такий що укладений з елементами ознак обману споживача фінансових послуг та несправедливих умов, а ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2021 року закрито провадження у цій справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки у справі є ухвалене судове рішення з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що набрало законної сили за тими самими вимогами, а саме, суд посилається на Постанову апеляційного суду Запорізької області від 19 грудня 2017 року, тому з метою уникнення сумнівів у неупередженості чи об`єктивності суддів, заяву членів колегії суддів Подліянової Г.С., Гончар М.С. про самовідвід слід задовольнити та передати справу для проведення повторного автоматизованого розподілу справи.

Ураховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що заява ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Подліянової Г.С., Маловічко С.В., Гончар М.С. надійшла до апеляційного суду пізніше ніж за три робочі дні до судового засідання, а також заяви суддів Подліянової Г.С., Гончар М.С. про самовідвід у цій справі, колегія суддів Запорізького апеляційного суду дійшла висновку про залишення заяви ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 23 листопада 2021 року про відвід колегії суддів Подліянової Ганни Степанівни, Гончар Марини Сергіївни, Маловічко Світлани Володимирівни без задоволення і про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заяви про самовідвід членів колегії - суддів Подліянової Ганни Степанівни, Гончар Марини Сергіївни.

Керуючись статтями 33,36,39,40 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Подліянової Ганни Степанівни, Гончар Марини Сергіївни, Маловічко Світлани Володимирівни - залишити без задоволення.

Заяву суддів Запорізького апеляційного суду Подліянової Ганни Степанівни, Гончар Марини Сергіївни про самовідвід задовольнити.

Відвести суддів Запорізького апеляційного суду Подліянову Ганну Степанівну, Гончар Марину Сергіївну за їхньою заявою від участі у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Метабанк», Національного банку України про визнання недійсним додатку № 1 до договору від 25 жовтня 2007 року № 62А (продовження), укладеного з елементами ознак обману споживача фінансових послуг, несправедливих умов договору та недодержання письмової форми кредитного договору.

Справу №334/4835/20 (провадження 22ц/807/3155/21) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2021 року у цій справі передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 29 листопада 2021 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.