Справа № 175/32/20
Провадження № 2/201/434/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 (третя особа-Дніпропетровська обласна організація Українського товариства мисливців і рибалок) про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

В С Т А Н О В И В:

08.01.2020р. керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 прокуратури Дніпропетровської області Борисов С. звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом в інтересах держави в особі Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області до ОСОБА_2 (третя особа-Дніпропетровська обласна організація Українського товариства мисливців і рибалок) про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (а.с. № 1-11).

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М. від 10.03.2020р. позовну заяву направлено для розгляду за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (а.с. № 45).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 08.04.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. № 51).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 21.09.2020р. здійснено перехід до розгляду справи зі спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, оскільки відповідач у справі не надав суду відзив на позовну заяву (а.с. № 57).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення шкоди навколишньому природньому середовищу, діючи протиправно, в порушення вимог Лісового кодексу України від 21.01.1994р. , Санітарних правил у лісах України, затверджених постановами КМУ № 555 від 27.07.1995р. , № 449 від 23.04.1996р., № 724 від 12.05.2007р., № 761 від 23.05.2007р. і № 655 від 23.07.2008р., не маючи відповідного дозволу (лісорубного квитка або ордеру), знаходячись на території лісництва за допомогою заздалегідь підготовленого приладдя, а саме бензопили «Stihl» моделі «ms 180», умисно спиляв, тобто відділив від кореня 13 дерев білої акації, діаметр пеньків яких складає: 14,1-18 см (1 одиниця), 18,1-22 см (2 одиниці), 26,1-30 см (2 одиниці), 30,1-34 см (2 одиниці), 34,1-38 см (2 одиниці), 38,1-42 см (1 одиниця), 42,1-46 см (1 одиниця) та 46,1-50 см (2 одиниці), чим заподіяв істотну шкоду лісовим запасам України на загальну суму 75 266 грн.69коп.

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0002324 від 24.12.2017р. та відповідно до ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.08.2019р. встановлено, що 03.12.2017р. приблизно об 11.00 годині ОСОБА_1 , діючи з особистих мотивів, з метою незаконної порубки деревини для використання її в побутових потребах, прибув на територію лісосмуги поруч із першою об`їзною дорогою зі сторони Криворізької траси між селами Дороге та Шевченко Дніпровського району Дніпропетровської області за координатами 48.22,56п.ш. та 234.53,31 с.д., яка розташована у володіннях Дніпропетровського районного Українського товариства мисливців і рибалок Дніпропетровської області на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.08.2019р., за результатами розгляду кримінального провадження №0002324 від 24.12.2017р. за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, кримінальне провадження закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги повноваження прокуратури при пред`явленні цього позову, які передбачені ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ч. 4 ст. 56 ЦПК України, керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 прокуратури Дніпропетровської області Борисов С. просив суд стягнути з відповідача завдану кримінальним правопорушенням шкоду у розмірі 75 266грн.69коп.

01.02.2021р. представник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 прокуратури Дніпропетровської області Рожко Д.І. (діє за довіреністю від 09.06.2020р. - а.с. № 64) подав заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи за його відсутності. В цій заяві представник прокуратури також заперечував проти заочного розгляду справи, посилаючись на те, що відповідач обізнаний про розмір матеріальних збитків з матеріалів кримінального провадження (а.с. № 71).

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання по справі, які призначалися на 10.11.2020р. та 01.02.2021р. двічі поспіль не з`явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме за адресою, яка зазначена ВОМІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області (а.с. № 34), втім до суду повернулися конверти без вручення адресату (а.с. № 61, 68).

Також про дату судового засідання 01.02.2021р. відповідач повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. № 70).

Представник третьої особи - Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок в судові засідання по справі 10.11.2020р. та 01.02.2021р. також не з`явився, повідомлявся належним чином, у справі наявні поштові повідомлення (а.с. № 62, 69).

За вищезазначеного, суд на підставі ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України ухвалив рішення суду в судовому засіданні 01.02.2021р. за відсутності усіх сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Підстав для ухвалення у справі заочного рішення немає, оскільки відсутня сукупність умов, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України (представник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 прокуратури Дніпропетровської області Рожко Д.І. не надав згоди на заочний розгляд справи, оскільки відповідач обізнаний про розмір шкоди, крім того, у справі наявна особиста розписка ОСОБА_1 про отримання в суді 14.07.2020р. копії позовної заяви з додатками (а.с. № 52).

Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази за правилами ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.08.2019р. у справі № 175/2504/18, за результатами розгляду кримінального провадження №0002324 від 24.12.2017р. за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, кримінальне провадження закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією кримінального правопорушення (а.с. № 12-14).

Набрання чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою, не є реабілітуючою обставиною.

Нереабілітуючі підстави означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак через певні обставини кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Однак, шкода завдана особою підлягає до відшкодування.

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0002324 від 24.12.2017р. та відповідно до ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.08.2019р. встановлено, що 03.12.2017р. приблизно об 11.00 годині ОСОБА_1 , діючи з особистих мотивів, з метою незаконної порубки деревини для використання її в побутових потребах, прибув на територію лісосмуги поруч із першою об`їзною дорогою зі сторони Криворізької траси між селами Дороге та Шевченко Дніпровського району Дніпропетровської області за координатами 48.22,56п.ш. та 234.53,31 с.д., яка розташована у володіннях Дніпропетровського районного Українського товариства мисливців і рибалок Дніпропетровської області на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення шкоди навколишньому природньому середовищу, він, діючи протиправно, в порушення вимог Лісового кодексу України від 21.01.1994р. , Санітарних правил у лісах України, затверджених постановами КМУ № 555 від 27.07.1995р. , № 449 від 23.04.1996р., № 724 від 12.05.2007р., № 761 від 23.05.2007р. і № 655 від 23.07.2008р., не маючи відповідного дозволу (лісорубного квитка або ордеру), знаходячись на території указаного лісництва за допомогою заздалегідь підготовленого приладдя, а саме бензопили «Stihl» моделі «ms 180», умисно спиляв, тобто відділив від кореня 13 дерев білої акації, діаметр пеньків яких складає: 14,1-18 см (1 одиниця), 18,1-22 см (2 одиниці), 26,1-30 см (2 одиниці), 30,1-34 см (2 одиниці), 34,1-38 см (2 одиниці), 38,1-42 см (1 одиниця), 42,1-46 см (1 одиниця) та 46,1-50 см (2 одиниці), чим заподіяв істотну шкоду лісовим запасам України на загальну суму 75266,69 грн.

Внаслідок своїх незаконних дій ОСОБА_1 спричинив шкоду навколишньому природному середовищу у розмірі 75 266 грн. 69 коп., що підтверджується висновком судової економічної експертизи №12/11.2/11.2/65 від 07.06.2018р. (а.с. № 17-22).

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 105 Лісового кодексу України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність, відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев, чагарників. Згідно ст. 107 Лісового кодексу України громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку визначених законодавством України.

Як вбачається з положень ст. 40 Закону України «Про рослинний світ» порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою цивільно-праву відповідальність згідно з законами України. Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» (ст. ст. 68, 69 Закону) передбачено, що громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Отже, шкода підлягає відшкодуванню винною особою, а саме відповідачем ОСОБА_1 , стягнення повинно бути проведено в інтересах держави в особі Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування (ст. 142 Конституції України). Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на землю та природні ресурси (ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Статтею 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарському обігу, так і невикористанні в економіці в даний період (земля, надра, вода, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші комплекси.

Статтею 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Так, згідно ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності українського народу від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування

Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку відповідно до ст. 145 Конституції України.

Як вбачається з ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.08.2019р. у справі № 175/2504/18 цивільний позов Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок було залишено без розгляду на підставі ч.2 ст.124, ч.1 ст. 129 КПК України (а.с. №м 12-14).

Незважаючи на факт завдання шкоди інтересам держави у зв`язку із самовільною рубкою дерев на території сільської ради, Новоолександрівською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області заходів до їх відшкодування в судовому порядку, спрямованих на захист та поновлення порушених інтересів держави з грудня 2017р. (дата вчинення злочину - 03.12.2017р.), не вживалося.

Нездійснення або неналежне здійснення відповідними органами повноважень щодо захисту вказаних інтересів є підставою для представництва в суді інтересів держави відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Крім того, таке право передбачено ч. 4 ст. 56 ЦПК України.

Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладено у постановах від 14.02.2018р. у справі № 925/1277/16, від 20.02.2018р. у справі № 910/10779/17, від 13.03.2018р. у справі № 911/620/17, від 04.04.2018р. у справі № 910/4898/16, від 05.11.2018р. у справі № 910/4345/18, від 05.02.2019р. у справі № 910/7813/18, від 13.02.2019р. у справі № 914/225/18, від 26.02.2019р. у справі № 905/803/18, від 16.04.2019р. у справі № 910/3486/18.

Таким чином позовні вимоги, які заявлені керівником Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 прокуратури Дніпропетровської області Борисовим С. в інтересах держави в особі Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням підлягають задоволенню в повному обсязі, та з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави в особі Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області шкоду, яка завдана кримінальним правопорушенням у розмірі 75 266грн.69коп., оскільки збитки, які заподіяні порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища відшкодовується шляхом перерахування на єдиний розподільний казначейський рахунок виконавчого органу місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні (п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України).

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі №364/1080/16-ц.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, прокуратура при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати по цій справі у вигляді судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 2 102грн. (за ставками судового збору на 2020р. за майновими вимогами в інтересах юридичної особи).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 145 Конституції України, ст. 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 105, 107 Лісового кодексу України, п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 5, 13 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 56 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 (третя особа-Дніпропетровська обласна організація Українського товариства мисливців і рибалок) про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (ЄДРПОУ - 04339764) шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 75 266грн.69коп. (сімдесят п`ять тисяч двісті шістдесят шість грн. 69 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.