Справа № 755/173/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" січня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 28 січня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем укладено кредитний договір № 010/0247/82/0103535 від 28 січня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем укладено кредитний договір № 014/0040/82/0584773 від 24 січня 2014 року. Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право вимоги до відповідача за кредитними договорами № 014/0040/82/0584773 та № 010/0247/82/0103535. 28 листопада 2017 року між АТ «КІБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов`язків за кредитними договорами № 010/0247/82/0103535 від 28 січня 2013 року та 014/0040/82/0584773 від 24 січня 2014 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором № 014/0040/82/0584773, яка становить у розмірі 32 508,11 грн. та складається із: 24 320,68 - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 787,81 грн - сума заборгованості за відсотками; 4 399,62 грн - сума заборгованості за пенею та за кредитним договором № 010/0247/82/0103535 в розмірі 6 288,01 гривень з яких: 6 190,49 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 97,52 грн - сума заборгованості за відсотками.

Відповідач подала відзив на позовну заяву в якому заперечувала щодо задоволення позовних вимог та надала свої пояснення. Так, позивачем не було надано всіх належних та допустимих доказів, які могли б підтвердити факт переходу права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Також, відповідачем у відзиві було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Представник позивача подав відповідь на відзив в якому свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити та пояснив наступне. Щодо надання доказів на підтвердження відступлення права вимоги позивач зазначає, що чинним законодавством не забороняється подавати засвічені витяги з документу. Так, до матеріалів справи були надані копія витягу з Договору відступлення права вимоги № 114/48-F укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «КІБ», а також надано копію витягу з Договору відступлення права вимоги № 20171128 від 28 листопада 2017 року між АТ «КІБ» та ТОВ «ФК «ЄАзПБ». Твердження відповідача щодо неотримання нею повідомлення про відступлення права вимоги, то позивач зазначив, що чинним законодавством не передбачений обов`язок надсилання боржнику такого повідомлення. Щодо застосування строку позовної давності представником позивача було зазначено, що в кредитному договорі сторонами був погоджений строк терміном 70 років.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. На позовних вимогах наполягав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась. Про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 січня 2020 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

25 лютого 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву , а також в ньому просила здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 лютого 2020 року клопотання відповідача задоволено. Розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

11 березня 2020 року представником позивача було подано відповідь на відзив.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем було укладено наступні кредитні договори № 014/0040/82/0584773 від 24 січня 2014 року та № 010/0247/82/0103535 від 28 січня 2013 року.

Згідно умов Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0247/82/0103535 від 28 січня 2013 року, відповідач отримала кредитний ліміт в розмірі 1000,00 гривень з подальшим встановленням та визначенням відповідно до ст. 10 Договору строком на 48 місяців - 28 січня 2017 року з фіксованою процентною ставкою 36 % річних.

А також, 24 січня 2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0040/82/0584773 відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 35 880,61 гривень строком на 6 років до 24 січня 2020 року з фіксованою процентною ставкою 35,9 % річних.

У подальшому, 28 листопада 2017 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами № 014/0040/82/0584773 та № 010/0247/82/0103535.

28 листопада 2017 між АТ «КІБ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір відступлення права вимоги № 20171128, у відповідності до умов якого, АТ «КІБ» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості).

Згідно п. 2.1. договору відступлення права вимоги, первісний кредитор - АТ «КІБ» передає (відступає) новому кредитору - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників.

Відповідно до витягу Реєстру боржників № 1 до Договору відступлення права вимоги №20171128 від 28 листопада 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі за кредитним договором № 014/0040/82/0584773 на загальну суму заборгованості - 32 508,11 грн.

А також, Відповідно до витягу Реєстру боржників № 2 до Договору відступлення права вимоги №20171128 від 28 листопада 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі за кредитним договором № 010/0247/82/0103535 на загальну суму заборгованості - 6 288,01 грн.

06 грудня 2017 року та 19 грудня 2017 року на адресу відповідача позивачем направлено повідомлення про відступлення права вимоги та про порядок погашення заборгованості по кредитному договору № /Т/972110 від 15 липня 2013 року.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитними договорами та відповідно до розрахунків заборгованості за договорами відповідач має заборгованість за кредитним договором № 014/0040/82/0584773 в розмірі 32 508,11 з яких:

24 320,68 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

3 878,81 грн - сума заборгованості за відсотками;

4 399,62 грн - сума заборгованості за пенею;

та за кредитним договором № 010/0247/82/0103535 в розмірі 6 288,01 грн. з яких:

6 190,49 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

97,52 грн - сума заборгованості за відсотками.

Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Враховуючи те, що до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача за кредитними договорами, таким чином позивач вправі вимагати сплати заборгованості від ОСОБА_1 за порушення взятих на себе зобов`язань в загальному розмірі 38 796,12 грн.

В поданому відзиві відповідач заявила про застосування строків позовної давності.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно п. 1 ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності за зобов`язаннями з визначеним строком виконання починається зі спливом строку виконання кредитного договору. Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на події, має неминуче настати (ст.ст. 251, 252 ЦК України).

Також, ч. 1 ст. 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Виходячи із норм ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 06 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13, за змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони прав на позов.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Стаття 259 ЦК України передбачає, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України, Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до умов кредитного договору № 014/0040/82/0584773, а саме п. 10.6 передбачено, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладенням та виконанням цього Договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у 70 років.

А також, кредитним договором № 010/0247/82/0103535 від 28 січня 2013 року, а саме п. 18.6 передбачено, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладенням та виконанням цього Договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у 70 років.

Судом встановлено, що між сторонами відсутній окремий договір про збільшення строку позовної давності, а тому відсутні підстави вважати, що сторони збільшили позовну давність за вимогами про стягнення кредитної заборгованості до семи десяти років.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про пропущення ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» строку звернення до суду передбаченого ст. 257 ЦК України у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 509, 512, 514, 516, 525, 526, 612, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 04 січня 2021 року.

Суддя Н.О. Яровенко