ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року м. Київ

справа № 761/30152/20

провадження № 22-ц/824/270/2021

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Сліпченка О.І., Сушко Л.П.

при секретарі - Ярмак О.В.

сторони :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Київська міська державна адміністрація

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року у складі судді Сіромашенко Н.В. про відмову у відкритті провадженняу справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації, треті особи: Офіс Президента України, Кабінет Міністрів України, Київська міська рада про визнання бездіяльності та спонукання (зобов`язання) вчинити дії

встановив:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Київської міської державної адміністрації, треті особи - Офіс Президента України, Кабінет Міністрів України, Київська міська рада, в якому просила визнати бездіяльність Київської міської державної адміністрації стосовно не укладення із нею у порушення п. 4.1 рішення Київської міської ради № 498/498 у тримісячний строк попереднього договору такою, що не відповідає п. 4.2 рішення, чинному законодавству, статтям 520, 525, 526 ЦК України та зобов`язати відповідача укласти з позивачем попередній договір та основний договір на отримання житла.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати через порушення норм процесуального права та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначає, що нею оскаржується бездіяльність органів державної влади та місцевого самоврядування щодо відновлення порушених прав потерпілих інвесторів, які зазнали збитків внаслідок діяльності групи будівельних компаній «Еліта-Цент», тобто щодо вирішення питання забезпечення житлом.

Позивач вважає, що даний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки має приватноправовий характер.

Учасники справи будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду апеляційної скарги, до суду апеляційної інстанції не з'явились, клопотань не подавали,причин неявки не повідомили, що відповідно до ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких міркувань.

Відмовляючи у відкритті провадження, суддя першої інстанції обґрунтовував

свої висновки тим, що позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками судді, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем оскаржується бездіяльність органів державної влади та місцевого самоврядування щодо відновлення порушених прав потерпілих інвесторів, які зазнали збитків внаслідок діяльності групи будівельних компаній «Еліта-Центр» щодо вирішення питання забезпечення житлом, тобто спір пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Таким чином, вимога позивача до відповідача Київської міської державної адміністрації відповідає положенням законодавства України та у їх розумінні є належним способом захисту.

Окрім того, такий спосіб захисту - зобов`язання вчинити дії відповідає визначеним у ст.16 ЦК України способам захисту цивільних прав та інтересів.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що відмова у відкритті провадження не ґрунтується на вимогах закону та порушує право позивача назвернення до суду, передбачене ст.55 Конституції України, яке в тому числі є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, про що неодноразово вказував у своїх рішенням Європейський суд з прав людини.

Відповідно до ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З викладених вище підстав колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала підлягає до скасування у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, а справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: