ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/212/21 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Бершадська Г. В., Міщій О. Я.,

секретаря - Панькевич Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Борщівського районного суду від 25 листопада 2020 року (головуючий суддя Зушман Г.І., повний текст рішення складено 30 листопада 2020 року) у справі № 607/10106/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Позивач зазначив, що рішенням Борщівського районного суду задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до нього - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11 серпня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття.

На даний час він не має змоги сплачувати аліменти в такому розмірі, оскільки є безробітним та немає ніяких доходів з 2018 року, а тому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання дочки з 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) на 1/4 частку усіх видів заробітку (доходу).

Рішенням Борщівського районного суду від 25 листопада 2020 року позов задоволено. Вирішено зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 09 вересня 2008 року у справі №2-565/2008 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), однак, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 понесені судові витрати по справі на сплату судового збору в сумі 840,80 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не звернув уваги на те, що дитині вже виповнилося 15 років. Вона продовжує навчання в Тернопільському ліцеї № 21 спеціалізованої мистецької школи ім.Ігоря Герети. Під час навчання дочка проживає у м.Тернополі в помешканні тітки. Дівчинка хворіє. Щоденне збалансоване харчування, медикаментозні вітаміни, періодично ліки, оплата проїзду по місту на навчання в коледж, до вчителів на додаткові уроки, оплата додаткових уроків англійської, алгебри, геометрії та української мови, шкільне приладдя, оплата проїзду з м.Тернополя у с.Нивру до рідних, придбання дівчинкою засобів гігієни, придбання гарного та зручного одягу та взуття, - все це та багато іншого, потребує значних коштів. Окрім цього зазначила, що сам факт відсутності офіційного працевлаштування батьком дитини не може бути причиною для зменшення розміру аліментів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Відзив мотивований тим, що відповідно до ч.І ст.81 ЦПК України, ним було доведено і судом правильно взято до уваги, що його матеріальний стан змінився, він не має постійного місця роботи, хворіє. Він розуміє свій обов`язок утримувати дочку, проте, через незадовільний стан здоров`я, може це робити на мінімальному рівні, встановленому чинним законодавством - у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу). Допустив заборгованість за декілька років, з 04 листопада 2020 року до 12 січня 2021 року перерахував кошти на утримання дочки в сумі 55 тисяч гривень.

У судове засідання сторони будучи належним чином повідомлені про розгляд справи не з`явилися, згідно поданих заяв просили справу розглядати у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони є батьками дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 03 грудня 2004 року виконавчим комітетом Ниврянської сільської ради Борщівського району Тернопільської області зроблено відповідний актовий запис №10, що підтверджено свідоцтвом про народження дитини, серія НОМЕР_1 , виданим повторно Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 11 липня 2019 року.

03 травня 2019 року постановою старшого державного виконавця Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Письменною О.Б. відкрито виконавче провадження №59023412 на підставі заяви про примусове виконання виконавчого листа №2-565/2008, виданого Борщівським районним судом Тернопільської області 09 вересня 2008 року про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 11 серпня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття.

03 травня 2019 року постановою старшого державного виконавця Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Письменною О.Б. виконавче провадження №59023412 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-565/2008, виданого Борщівським районним судом Тернопільської області 09 вересня 2008 року про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 передано у Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_3 звільнився з ВП «Чортківська дистанція колії» (наказ №17/ос від 15 березня 2018 року).

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідачки ОСОБА_1 , складеного комісією Скала-Подільської селищної ради 30 липня 2020 року, та довідки Скала-Подільської селищної ради №301 від 19 серпня 2020 року, встановлено, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 разом із своєю мамою ОСОБА_5 , яка є пенсіонером, та дочкою ОСОБА_4 . ОСОБА_1 працює вихователем дитячого садка в с.Нивра. Дочка ОСОБА_4 навчається в Тернопільському ліцеї № 21. Будинок, в якому проживає ОСОБА_1 побудований в 1985 році. Сім`я утримує птицю. За господарством рахується присадибна земельна ділянка площею 1,07 га.

З табеля навчальних досягнень ОСОБА_6 за 2019-2020 навчальний рік з відтиском печатки, встановлено, що ОСОБА_4 є ученицею Тернопільського ліцею №21 спеціалізованої мистецької школи імені Ігоря Герети.

Згідно даних, зазначених у трудовій книжці позивача ОСОБА_3 , виданій 14 грудня 1999 року, ОСОБА_3 01 квітня 2006 року прийнятий монтером 4 розряду по станції Березовиця по переводу з Тернопільської дистанції колії. 27 травня 2008 року переведений монтером колії 4 розряду околотку колії. 15 березня 2018 року ОСОБА_3 звільнений з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпПУ, про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці з відтиском печатки підрозділу «Чортківська дистанція колії».

Згідно довідки виконавчого комітету Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області №2286 від 04 червня 2019 року ОСОБА_3 з 15 березня 2018 року по даний час ніде не працює (наказ №17/ос від 15 березня 2018 року), згідно останнього запису в трудовій книжці.

Як встановлено з виписки з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_3 від 11 вересня 2020 року, сума його заробітку для нарахування пенсії (грн) (у тому числі доплата до мінімальної заробітної плати) становила: за звітний 2017 рік 94225,38 грн; за звітний 2018 рік - 32027,01 грн; за звітний 2019 рік 3880,00 грн; за звітний 2020 рік 6834,00 грн.

За даними відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 15 вересня 2020 року № 2996 дохід ОСОБА_3 за цивільно-правовим договором за перший квартал 2020 року становив 5651,00 грн.; за другий квартал 2020 року - 1183,00 грн.

Згідно довідки Тернопільського районного центру «Первинної медико-соціальної допомоги» амбулаторія загальної практики сімейної медицини смт.Велика Березовиця від 11 вересня 2020 року ОСОБА_3 встановлено діагноз: - ІХС. Кардіосклароз, хронічний гастродуоденіт, хронічний панкреатит, жировий гепатит, хронічний бронхіт та призначено лікування.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у позивача змінився матеріальний стан, - він не працює, хворіє, а тому визначений раніше розмір аліментів підлягає зменшенню внаслідок зміни матеріального стану позивача.

З таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що він не працює, його доходи є такими, що він не спроможний виплачувати аліменти у присудженому судом розмірі.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 80 цього Кодексу достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять предмета доказування.

Колегія суддів вважає, що наведені позивачем підстави для зміни раніше встановленого розміру аліментів звільнення його з роботи за угодою сторін, що він хворіє на кардіосклароз, хронічний гастродуоденіт, хронічний панкреатит, жировий гепатит, хронічний бронхіт, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки у матеріалах справи відсутні докази про те, що зазначені хвороби є перешкодою для його працевлаштування, обмежують його у фізичній чи розумовій праці.

Отже, визначений рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 09 вересня 2008 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального становища позивача, не буде спрямовано на належне матеріальне забезпечення доньки ОСОБА_4 та суперечитиме її інтересам.

За таких обставин, вимоги позивача до задоволення не підлягають, рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи: 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи: 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.2, 376, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Борщівського районного суду від 25 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, визначений рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 09 вересня 2008 року у справі №2-565/2008.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 лютого 2021 року.

Головуючий

Судді