Справа №359/9939/20
Провадження №2/359/1372/2021
УХВАЛА

4 січня 2021 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Борець Є.О., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,

встановив:

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та просить: визначити місце проживання сина ОСОБА_3 разом з ним; визначити порядок участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дитини.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За правилом ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позову без руху.

Встановлено, що ОСОБА_1 пред`явив позов про визначення місця проживання дитини та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Це свідчить про те, що позов містить дві вимоги не майнового характеру. За їх пред`явлення позивачу належало сплатити судовий збір в розмірі 1681 гривні 60 копійок (840,80 * 2).

Однак позивач приєднав до позовної заяви квитанцію №53169020 від 10 грудня 2020 року про сплату ним судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок. Ця обставина свідчить про те, що позивачем не доплачено судовий збір в розмірі ще 840 гривень 80 копійок (1681,60 840,80).

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справі «Генрік Креуз проти Польщі», реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави учасниці цієї Конвенції вправі встанов-лювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження. Зокрема, в п.60 цього ж рішення Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що вимога сплати зборів цивільним судам не може вважатись обмеженням права на доступ до суду та не суперечить п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на це суддя вважає, що позов належить залишити без руху та надати ОСОБА_1 строк для усунення вказаного недоліку.

Керуючись ч.2 ст.187, п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ст.260 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк протягом 10 днів з дня отримання ним копії ухвали судді для сплати судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначеного недоліку позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала судді є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець