Ухвала

26 січня 2021 року

м. Київ

справа № 367/3445/19

провадження № 61-1018ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Бороденко Олексієм Анатолійовичем, на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_1 , згідно з яким просив стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку щомісяця, з дня подання заяви і до повноліття дитини.

В обґрунтування заявлених вимог вказував, що він та ОСОБА_1 є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3 . Відповідно до рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30 травня 2018 року місце постійного проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 визначене з батьком ОСОБА_2 .

Незважаючи на встановлений Сімейним кодексом України обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, відповідач не надає матеріальної допомоги для забезпечення потреб дитини.

В свою чергу, як зауважував позивач у своєму позові, дитина потребує значних коштів на її утримання як у зв`язку із навчанням, так і через необхідність всебічно розвиватися та оздоровлюватися.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що відповідач має задовільне матеріальне становище та стан здоров`я, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24 червня

2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового віку для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 03 травня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття

Постановою Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 червня

2020 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно, починаючи з 03 травня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

18 січня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бороденко О. А. звернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга,

є малозначною в силу закону.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності цивільних правовідносин.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Бороденко О. А. зазначає, що касаційна скарга подана на підставі підпункту «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а саме щодо застосування судами вимог частин другої, третьої статті 183 СК України у випадках, коли матір або батько двох і більше дітей звертаються до суду не з одним позовом про стягнення аліментів на двох і більше дітей, а з окремими позовами про стягнення аліментів на кожну дитину окремо.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1 - адвокат Бороденко О. А. подав касаційну скаргу на судовеі рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Бороденко Олексієм Анатолійовичем, на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду

від 24 листопада 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун