Постанова

Іменем України

27 січня 2021 року

м. Київ

справа № 757/9023/18-ц

провадження № 61-14051св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа - комунальне підприємство «Благоустрій Крюківщини» Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 лютого 2019 року в складі судді Остапчук Т. В. та постанову Київського апеляційного суду від 19 червня 2019 року в складі колегії суддів: Болотова Є. В., Лапчевської О. Ф., Музичко С. Г.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та просило звільнити з-під арешту, що накладений ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 04 листопада 2016 року, квартиру АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 17 жовтня 2017 року ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» набуло право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

13 грудня 2017 року на підставі ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 14 листопада 2017 року в справі № 756/13481/16-ц на вищевказану квартиру накладено арешт.

Посилаючись на те, що цей арешт перешкоджає товариству в повному обсязі володіти та розпоряджатися своїм майном, просило позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 лютого 2019 рокув задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для зняття арешту з майна, оскільки судом не встановлено, що відпала необхідність в забезпеченні позову, по якому накладено арешт, і відповідач ОСОБА_1 спорює право власності позивача на спірну квартиру.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 19 червня 2019 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 лютого 2019 року скасовано і ухвалено нове про відмову в задоволенні позову з інших підстав.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 04 листопада 2016 року про накладення арешту на спірну квартиру позивачем не оскаржувалася, є чинною, а запропонований ним спосіб захисту порушеного права: звільнення майна з-під арешту є помилковим.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2019 року ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» через свого представника Тихомирова Р. Л. звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 червня 2019 рокуй ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що висновок суду апеляційної інстанції про неправильний спосіб захисту є помилковим, оскільки позивач не є учасником справи, у якій було застосовано заходи забезпечення позову, у зв`язку з чим не має процесуальної можливості звернутися до суду з заявою про скасування такого заходу і тому звернення до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту є єдиним способом захисту його порушеного права.

У процесі розгляду справи в суді першої інстанції товариством доведено та підтверджено належними доказами наявність права власності на спірне нерухоме майно, факт порушення його права та обґрунтовано необхідність захисту саме в обраний спосіб, проте суди попередніх інстанцій цього не врахували, внаслідок чого безпідставно відмовили в задоволенні позову.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

22 серпня 2019 року справу № 757/9023/18-ц передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За вказаних обставин тут і надалі положення ЦПК України застосовуються у редакції, яка діяла до 08 лютого 2020 року.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судами

Суди встановили, що в провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа № 756/13481/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

З метою забезпечення вказаного позову ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 04 листопада 2016 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Ухвала набрала законної сили 10 листопада 2016 року.

Установлено, що квартира АДРЕСА_1 перебувала в іпотеці ПАТ «КБ «Правекс-Банк» на підставі договору іпотеки від 04 вересня 2006 pоку, укладеного між ПАТ «КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2 з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за укладеним між ними договором про відкриття банківської кредитної лінії № 535-011/06Ф від 04 вересня 2006 pоку.

27 грудня 2016 року між ПАТ «КБ «Правекс-Банк» та ТОВ «ФК «Авістар» був укладений договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, який передбачав відступлення прав вимоги за договором іпотеки № 535-011/06Ф від 04 вересня 2006 pоку на користь ТОВ «ФК «Авістар».

В свою чергу, ТОВ «ФК «Авістар» на підставі договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 17 жовтня 2017 року, укладеним між ТОВ «ФК «Авістар» та ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал», передало свої права вимоги за вищевказаним договором іпотеки позивачу.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

За загальним правилом заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

При цьому із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні в справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року в справі № 607/15533/17.

Звернувшись з цим позовом до суду, позивач зазначав, що на даний час ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» є власником спірної квартири і тому накладений з метою забезпечення позову в справі № 756/13481/16-ц арешт на цю квартиру порушує його права, у зв`язку з чим просив звільнити її з-під арешту.

Зважаючи на те, що позивач ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» не є учасником справи № 756/13481/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, пред`явлення ним даного позову про зняття арешту з майна є належним способом захисту його прав.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд на наведене уваги не звернув, внаслідок чого безпідставно зазначив, що позивач обрав неправильний спосіб захисту порушеного права й не розглянув спір по суті.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до підпунктів 1 та 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази та/або встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Згідно з частиною четвертою статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

Оскільки допущені апеляційним судом порушення норм процесуального права унеможливили ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення по суті розгляду спору, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування ухваленого в справі судового рішення апеляційної інстанції та передачі справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, під час якого суду належить урахувати вищевикладене та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 19 червня 2019 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат
Судді:Н. О. Антоненко І. О. Дундар Є. В. Краснощоков М. Ю. Тітов