Справа № 539/4068/20
Провадження № 2/539/139/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2021 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Хоменка Д.Є.,

при секретарі - Павличенко О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в салі суду м.Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності на будинок та визнання в порядку спадкування права власності на частину нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності на будинок та визнання в порядку спадкування права власності на частину нерухомого майна.

В позові вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_5 , останнім місцем проживання якої було: АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина.

З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої вона звернулася до нотаріальної контори. Однак нотаріус листом від 19.11.2020 року відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивувавши свою відмову тим, що з поданих документів не вбачається за можливе встановити обсяг спадкової маси, так як частка ОСОБА_5 не визначена (спільна сумісна власність може припинятися тільки через договір між учасниками спільної сумісної власності). Нотаріус повідомив про неможливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в праві спільної сумісної власності на частку 2/5 в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Також їй було роз`яснено право на звернення до суду для визнання права власності у порядку спадкування.

За життя її мати ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 придбали 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу частини будинку від 22.03.1999 року та Інформаційною довідкою № 224-Т від 22.02.2018 року виданою КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації».

ОСОБА_6 змінено 21 листопада 2015 року прізвище на « ОСОБА_8 » на підставі свідоцтва про шлюб, яке повторно видано Лубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 18 липня 2020 року серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_7 змінено 10 листопада 2012 року прізвище на « ОСОБА_9 » на підставі свідоцтва про шлюб, яке видано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 10 листопада 2012 року серія НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 03.11.2020 року № 291 частина ОСОБА_5 у житловому будинку АДРЕСА_2 становить 2/20.

Вона позбавлена можливості вирішити питання оформлення спадщини на частку в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 в позасудовому порядку.

Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину на частку будинку після смерті матері, вважає, що позовні вимоги щодо визнання за нею в порядку спадкування права власності на 2/20 частини спірного будинку ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача адвокат Подорожняк В.В. звернувся до суду з заявою в якій прохав розглядати справу без участі позивача та без його участі. Позов підтримав в повному обсязі. Крім того, враховуючи визнання позову відповідачами, відповідно до ст.142 ЦПК України прохав вирішити питання щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 звернулись до суду з заявами, в яких прохали справу розглядати без їх участі у зв`язку з карантинними обмеженнями та неможливістю особистої явки в судове засідання. Позов визнають, прохають його задовольнити.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_5 , останнім місцем проживання якої було: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Лубенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 27.02.2018, серія НОМЕР_3 . Після її смерті відкрилася спадщина. Факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни реєстраційної служби Лубенського міського управління юстиції у Полтавській області 09.10.2014 року серія НОМЕР_4 , копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 21.10.2014 року.

З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої позивач звернулася до приватного нотаріуса Хорольського районного нотаріального округу Берези Д.В. Але нотаріусом, відповідно до листа за вих.№164/02-14 від 19.11.2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з тих підстав, що з поданих документів не вбачається за можливе встановити обсяг спадкової маси, так як частка ОСОБА_5 не визначена (спільна сумісна власність може припинятися тільки через договір між учасниками спільної сумісної власності). З огляду на викладене, та керуючись ст. ст. 46, 49, 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріус повідомив про неможливість видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в праві спільної сумісної власності на частку 2/5 в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Виходячи з вищевикладеного, позивач є спадкоємцем першої черги на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

За життя мати позивача - ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 придбали 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу частини будинку від 22.03.1999 року та Інформаційною довідкою № 224-Т від 22.02.2018 року виданою КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації».

Відповідно до довідки КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 03.11.2020 року № 291 частина ОСОБА_5 у житловому будинку АДРЕСА_2 становить 2/20.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК України).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За таких обставин, слід вважати, що померлій ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних побудов, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 належало 2/20 частки.

На теперішній час у позивача виникла необхідність у визначенні часток у даному будинку з господарськими спорудами у зв`язку з оформленням спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_5 .

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позивачу ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом належить право власності на 2/20 частини будинку з відповідною частиною надвірних побудов, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Оскільки відповідачі до початку розгляду справи по суті позов визнали, то згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України, 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст.ст.7, 8, 81, 83, 141, 200, 247, 258, 259, 263-268 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 ), ОСОБА_3 (адреса місця проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_8 ) та ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 ) про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності на будинок та визнання в порядку спадкування права власності на частину нерухомого майна - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних побудов, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 становить 2/20 частки.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 2/20 частини будинку з відповідною частиною надвірних побудов, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, в розмірі 840 гривень 80 копійок, відповідно до квитанції №0.0..1 від 01.12.2020 року.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Лубенського міськрайонного суду Д.Є. Хоменко