Справа № 724/1723/20
Провадження № 2/724/28/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

секретаря судового засідання: Сенік М.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в містіХотині Чернівецької області справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

І. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 18 листопада 2020 року звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 04.06.2015 року відповідач з метою отримання банківських послуг підписав Заяву № б/н.

Крім того вказує, що при укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3 Договору, де зазначено, що відповідач при укладанні Договору дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Вказує, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов`язання по видачі кредиту, а ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору та станом на 16.07.2020 року має заборгованість у сумі 20 320,15 грн., яка складається з наступного: 16683,13 грн. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч.: 20,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 16663,13 грн. - заборгованість за прострочений тілом кредита; 3637,02 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Крім того, позивач звернувся до суду із клопотанням про огляд веб-сайту, в якому просить здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» за посиланням http://privatbank.ua/terms та доступні за наступним шляхом: «Архів договорів», перейти за посиланням «більше», обрати сторінку № 6, повний текст за посиланням «Повний договір (актуальний на 01.06.2015 р.)», розділ 2.1.1 знаходиться на сторінках 276 - 301 повного договору. Дослідження даного доказу необхідно для підтвердження дійсності відповідної редакції Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приват Банк» та фіксування змісту редакції Умов та правил надання банківських послуг, яка діяла на день приєднання відповідача до відповідних умов.

Згідно з частинами 1, 7статті 85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

У порядку, передбаченому вказаною статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту.

Таким чином електронні документи як докази у справі можуть бути подані стороною до суду як в оригіналі, так і в паперовій копії. При цьому, огляд електронного доказу (веб-сайту або сторінки) за його місцезнаходженням в мережі Інтернет здійснюється лише з метою встановлення та фіксування його змісту, а також за умови, що його не можна доставити до суду.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позову додано паперову копію електронного документа «Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанк», отже, доказ доставлений до суду, його зміст встановлено та зафіксовано.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що відсутні підстави для проведення огляду електронного доказу за його місцезнаходженням на веб-сайті позивача, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 09 грудня 2020 року дану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов.

Вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками було направлено відповідачу, які він отримав 28.12.2020 року. Станом на 02.02.2021р. відзив на позов до суду не подавав.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 04.06.2015 року відповідач ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 27).

Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві (а.с.27).

Судом встановлено, що на виконання кредитного договору відповідачу було надано кредитні картки: дата відкриття - 20.08.2014 з терміном дії до 08/18; дата відкриття - 20.11.2018 з терміном дії до 10/22 та дата відкриття 16.04.2019 з терміном дії до 02/23 (а.с.26).

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , старт карткового рахунку розпочався 20.08.2014. В подальшому відбувалася зміна кредитного ліміту на 800,00грн. (08.06.2015), на 5000,00 грн. (05.01.2016), на 15000,00 грн. (10.02.2016), на 13512,88 (01.11.2017), на 12952,88 грн. (26.11.2017) та 03.01.2020 зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. (а.с.25).

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

До вказаних правовідносин слід застосовувати правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим Акціонерним товариством комерційним банком ПриватБанк в період - з часу виникнення спірних правовідносин (червень 2015 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (листопад 2020 року).

За таких обставин за відсутності підтвердження про запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, надані Акціонерним товариством комерційним банком ПриватБанк витяг з Умов та правила надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом, відсотками, після спливу передбаченого договором строку кредитування.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 допустив заборгованість за кредитом.

Зі змісту розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви вбачається, що заборгованість відповідача за кредитом становить 16683,13 грн. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч.: 20,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 16663,13 грн. - заборгованість за прострочений тілом кредита.

Відповідачем не спростований даний розмір заборгованості, як і не спростовано факту отримання кредитних коштів.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 16683,13 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача відсотків за користування коштами, судом враховується наступне.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Умови та правила надання банківських послуг надані позивачем не містять підпису відповідача, а в заяві позичальника від 04.06.2015 року відсутня домовленість щодо сплати відсотків за невиконання договору.

При цьому судом не встановлено наявності належних і допустимих доказів, які підтверджували б, що саме Умови, на які посилається позивач, є складовою укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та, відповідно, чи брав на себе зобов`язання зі сплати відсотків в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 22 березня 2017 року № 6-2320цс16 та правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 578/132/16-ц).

Твердження позивача про виконання відповідачем умов договору в тому числі щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, про що свідчить виписка по рахунку та розрахунок заборгованості, не свідчить про те, що між сторонами було погоджено умови щодо розміру відсоткової ставки за користування кредитом.

Враховуючи викладене вище суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить висновку, що сума заборгованості ОСОБА_1 по виконанню кредитного договору за період з 04.06.2015р. по 16.07.2020р. становить 16683,13 грн. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч.: 20,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 16663,13 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита., яка підлягає стягненню з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк».

В решті частині позову щодо стягнення відсотків в сумі 3637,02 грн.суд відмовляє.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (82,10%).

За таких обставин слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 судовий збір на користь позивача в розмірі 1725,77 грн.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», вул.Грушевського, 1Д, м.Київ до ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН - НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК",вул. Грушевського, 1Д, м. Київ (рахунок № НОМЕР_2 , МФО № 305299, ) заборгованість станом на 16.07.2020 року відповідно до договору від 04.06.2015 року в сумі 16683,13 грн. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч.: 20,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 16663,13 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН - НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" вул. Грушевського, 1Д, м. Київ (рахунок № НОМЕР_2 , МФО № 305299, ) судовий збір у сумі 1725,77 гривень.

В решті частині позову щодо стягнення відсотків в сумі 3637,02 грн.- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.02.2021р.

Суддя: Л. Л. Гураль