Провадження № 2-н/760/33/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ про відмову в видачі судового наказу /

11 січня 2021 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Усатова І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріасистемс» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою і просить видати судовий наказ, яким стягнути з боржника нараховану, але не виплачену заробітну плату та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Вивчивши подану заяву, суддя дійшла висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, визначений ст. 161 ЦПК України, який, серед іншого, містить вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів заяви, заявник просить стягнути з боржника заборгованість за період з листопада 2016 року по жовтень 2020 року, що підтверджується даними розрахунку заборгованості, доданому до заяви, звернувшись до суду 08.12.2020, тобто більш ніж за 3 роки з моменту виникнення права вимоги.

Щодо заявлених вимог про стягнення витрат на правову допомогу, видача судового наказу з зазначених підстав не передбачена ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

На підставі викладеного, оскільки заяву подано поза межами строку позовної давності та заявлено вимоги, що не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, суддя дійшов висновку про відмову ОСОБА_1 у видачі судового наказу, одночасно роз`яснивши заявнику, що згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163, 164, 165, 166 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріасистемс» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.А. Усатова