Справа №557/1710/19
Провадження №2/557/19/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року смт.Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Пацка Д.В.

секретар судового засідання Довгалець Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Рудика В.Р.

представника відповідача - адвоката Дупака В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання заповіту недійсним.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 08.08.2019 року.

22.03.2019 ОСОБА_3 склала заповіт, який засвідчено секретарем сільської ради, яким заповіла все своє майно сину - ОСОБА_2 - відповідачу по справі.

Позивач дізналася про даний заповіт, коли звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Позивач вважає, що заповіт не відповідає волі її матері, складений та посвідчений в порушення вимог чинного законодавства України, оскільки матір протягом тривалого часу зловживала спиртними напоями, страждала алкоголізмом, при оформленні заповіту не розуміла значення своїх дій, перебувала під безпосереднім впливом ОСОБА_2 , тому, посилаючись на ст.ст. 225, 1257 ЦК України, просить визнати заповіт № 141 ОСОБА_3 від 22.03.2019 року - недійсним, судові витрати стягнути з відповідача на її користь.

У відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Дупак В.Г., вважає позов безпідставним та необґрунтованим, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України, стороною позивача не доведено належними доказами обставин на підтвердження своїх вимог, не наведено доказів щодо психічного стану заповідача, заповіт укладено та посвідчено у передбаченому законом порядку. Тому вважає в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 10.01.2020 року вказана позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 01.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Рудик В.Р. позов підтримали, викладене підтвердили. Вважають позов підлягає до задоволення повністю.

Представник відповідача - адвокат Дупак В.Г. проти позову заперечував, підтримав поданий відзив на позов. Пояснив, що сторона позивача не довела належними та допустимими доказами обставини, зазначені в позові, зокрема ту обставину, що заповідач не розуміла значення своїх дій при складанні заповіту.

Заслухавши пояснення сторони позивача та представників сторін, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір сторін - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 08.08.2019 року.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_3 від 09.05.2019, у графі «хвороба (паталогічні стани), що призвела до смерті» - зазначено - алкогольна хвороба печінки.

Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно - будинок АДРЕСА_1 , та інше майно. Згідно по господарської книги № 1 особовий рахунок НОМЕР_2 , даний будинок рахується за померлою ОСОБА_3 , що підтверджується з виписки з по господарської книги № 1554 від 24.05.2019.

22.03.2019 ОСОБА_3 склала заповіт, який засвідчено секретарем сільської ради Яремчук С. , яким заповіла все своє майно сину - ОСОБА_2 - відповідачу по справі.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно ст.1234 ЦК України :

1. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

2. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України:

1. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст. 1236 ЦК України:

1. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

2. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до ст. 1247 ЦК України:

1. Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення.

2. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

3. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

4. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1251 ЦК України:

1. Якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 1257 ЦК України:

1. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

2. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

З показів свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вбачається, що позивач та відповідач не проживали разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_3 систематично вживала алкогольні напої, про порядок складення заповіту та його посвідчення свідкам особисто нічого невідомо.

На «Д»-обліку у лікаря психіатра або нарколога ОСОБА_3 не перебувала, що підтвердили сторони в судовому засіданні. Доказів щодо психічної хвороби або хворобливого стану ОСОБА_3 при оформленні заповіту сторони суду не надали.

Сторона позивача не надала суду доказів щодо того, коли саме ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, що заповіт ОСОБА_3 від 22.03.2019 року не відповідає волі спадкодавця, що порушено порядок його складення або посвідчення, що ОСОБА_3 при оформленні заповіту не розуміла значення своїх дій, доказів на підтвердження викладених у позові обставин сторона позивача не надала, клопотань про витребування доказів, проведення експертиз тощо сторона позивача не заявляла, то підстав для задоволення позову не вбачається.

Керуючись ст.ст.12, 81, 200, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до "Прикінцеві положення" ЦПК України пункту 3 такого змісту:

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне судове рішення виготовлено 03.02.2021 року.

С у д д я Д.В. Пацко