КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/5085/19 Головуючий у 1-й інст. - Радзівіл А.Г.
Апеляційне провадження 22-ц/824/1791/2021 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є.

при секретарі Шаруда К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2020 року, ухвалене у складі судді Радзівіл А.Г. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про спонукання до виконання мирової угоди затвердженої ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 , в якому просив спонукати ОСОБА_3 до виконання умов мирової угоди, затвердженої ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2016 року у справі № 361/995/16-ц, а саме: зобов`язати ОСОБА_3 подарувати ОСОБА_1 частину металевого ангару, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування частини металевого ангару, посвідченого 04.07.2002 року за № 1987 приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Лазаревою В.П.

Посилається на те, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2016 року у справі № 361/995/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя затверджено мирову угоду, укладену між сторонами щодо поділу спільного майна подружжя, а провадження у справі в цій частині закрито.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2016 рокуу справі № 361/995/16-ц шлюб зареєстрований 21.07.1995 року між сторонами розірвано.

Вказані судові рішення набрали законної сили.

Позивач зазначає, що він неодноразово звертався до відповідачки щодо виконання нею свого зобов`язання за мировою угодою подарувати йому належну їй частку вищевказаного металевого ангару, встановленого пунктом IIIмирової угоди, але отримував відмови, а на заяву від 18 вересня 2018 року стосовно повідомлення відповідачем дати та місця укладання договору дарування, яка була передана відповідачу приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Щербиною Т.В. в порядку ст. 84 Закону України «Про нотаріат», відповіді не отримав.Тобто, відповідачка ухиляється від виконання свого договірного зобов`язання за укладеною мировою угодою.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Посилається на те, що мирова угода визнана судовим рішенням, яке відповідачем не оскаржене, на сьогодні є чинним, тому у її сторін виникли договірні права та зобов`язання. Укладаючи мирову угоду відповідач мала на свій розсуд приймати чи не приймати її умови виходячи з принципу свободи договору, закріпленого в ст.627 ЦК України. Викладені сторонами умови пункту ІІІ мирової угоди містять конкретне і чітке зобов`язання відповідача. Судом в оскаржуваному рішенні не наведено мотивів неврахування висновків Верховного Суду, на які посилається позивач, зокрема, постанова від 23.01.2019 року у справі №355/385/17, постанова від 14.06.2018 року у справі №372/742/16-ц. Суд допустив неправильне тлумачення закону, а саме статей 6, 627 ЦК України, і зробив неправильний висновок щодо безпідставності доводів позивача в силу закріпленого законодавством принципу свободи договору. Суд не врахував, що у вказаних правовідносинах між сторонами принцип свободи в укладенні договору обмежується нормами цивільного законодавства, зокрема статей 11,509,525,526,629 ЦК України.

Представник відповідача відзиву на апеляційну скаргу до суду не подав.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що сторони мирової угоди визначили, що в разі невиконання її умов однією стороною, інша сторона може ініціювати розірвання мирової угоди. Враховуючи положення мирової угоди позивач звернувшись з даним позовом до суду діє всупереч умов мирової угоди. Згідно третього пункту мирової угоди відповідачка взяла на себе обов`язок укласти договір дарування нерухомого майна у майбутньому. Отже, вказаний пункт мирової угоди має всі ознаки попереднього договору, яким передбачено предмет, строки та умови за яких повинен бути укладений основний договір (в даному випадку договір дарування). Необхідність спонукання особи виконати умови мирової угоди шляхом зобов`язання останнім укласти договір міни є безпідставним в силу закріпленого законодавством принципу свободи договору, оскільки сторони є вільними в укладенні договору.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що необхідність спонукання ОСОБА_3 виконати умови мирової угоди шляхом зобов`язання подарувати позивачу частину металевого ангару, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування, частини металевого ангару, посвідченого 04.07.2002 року за № 1987 приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Лазаревою В.П. безпідставне в силу закріпленого законодавством принципу свободи договору, оскільки сторони є вільними в укладенні договору.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та апеляційним судом перевірено, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2016 року у справі № 361/995/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя затверджено мирову угоду, укладену між сторонами щодо поділу спільного майна подружжя, а провадження у справі в цій частині закрито. (а.с.10-29)

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2016 рокуу справі № 361/995/16-ц шлюб, зареєстрований 21.07.1995 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано. (а.с. 30)

Відповідно до пункту III мирової угоди, затвердженої ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2016 року, ОСОБА_3 , в строк протягом 3 (трьох) місяців з моменту підписання даної мирової угоди, бере на себе обов`язок подарувати ОСОБА_1 частину металевого ангару, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування частини металевого ангару, посвідченого 04.07.2002 року за № 1987 приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Лазаревою В.П. Сторони узгодили, що всі будівлі, інше майно, в тому числі самовільно збудовані будівлі також переходять у особисту приватну власність ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 не має претензій та в майбутньому не матиме на зазначене майно (а.с.20).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до ОСОБА_3 щодо виконання нею свого зобов`язання за мировою угодою подарувати йому належну їй частку вищевказаного металевого ангару по АДРЕСА_1 , встановленого пунктом IIIмирової угоди, але отримував відмови, а на заяву від 18 вересня 2018 року стосовно повідомлення відповідачем дати та місця укладання договору дарування, яка була передана відповідачу приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Щербиною Т.В. в порядку ст. 84 Закону України «Про нотаріат», відповіді не отримав.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 172148487 від 01.07.2019 року ОСОБА_3 є власником частки розміром 49/200 будівлі металевого ангару загальною площею 851,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Дата державної реєстрації права власності - 09.08.2016, підстава виникнення права власності - дублікат договору дарування частини металевого ангару, серія та номер: 1775, виданий 22.11.2016, видавник: Лазарева В.П., приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області.

25 лютого 2019 року позивач звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою (вх. № 7552 від 25.02.2019) про видачу виконавчого листа.

На зазначену заяву позивач отримав відповідь Броварського міськрайонного суду Київської від 04.03.2019 № 2025/19, відповідно до якої пункт III резолютивної частини ухвали суду від 09.06.2016 року не передбачає примусового виконання, тому суд не має підстав для видачі виконавчого листа.

Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно ст.175 ЦПК України (в редакції, чинній на момент затвердження судом першої інстанції мирової угоди) мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмета позову.

Доводи позивача та його представника про необхідність спонукання ОСОБА_3 виконати умови мирової угоди шляхом її зобов`язання подарувати позивачу частину металевого ангару, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування, частини металевого ангару, посвідченого 04.07.2002 року за № 1987 приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Лазаревою В.П. суд правильно визнав безпідставними в силу закріпленого законодавством принципу свободи договору, оскільки сторони є вільними в укладенні договору, та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач, яка в односторонньому порядку відмовилась від виконання умов договору (п.ІІІ мирової угоди) допустила невиконання своїх договірних обов`язків без встановлених законом правових підстав, чим порушила вимоги статей 509,525,526,629 ЦК України, апеляційний суд не приймає до уваги виходячи з наступного.

Згідно п. ІХ мирової угоди, затвердженої ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2016 року, сторони усвідомлюють, що мирова угода сторін є зобов`язанням, яке виникло на підставі домовленостей двох сторін договору, тому в разі невиконання та/або неналежного виконання відповідачем - ОСОБА_1 протягом встановленого цією мировою угодою строку умов, передбачених п.1, п.2, п.4, п.7 цієї мирової годи, мирова угода може бути розірвана за ініціативою позивача. У випадку розірвання мирової угоди, з підстав, передбачених цим пунктом, розгляд справи щодо поділу спільного майна подружжя підлягає поновленню та подальшому розгляду Броварським міськрайонним судом Київської області (а.а.28).

Згідно п.Х мирової угоди, затвердженої ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2016 року, сторони усвідомлюють, що мирова угода сторін є зобов`язанням, яке виникло на підставі домовленостей двох сторін договору, тому в разі невиконання та/або неналежного виконання позивачем ОСОБА_3 протягом встановленого цією мировою угодою строку умов, передбачених п.3, п.7 цієї мирової угоди, мирова угода може бути розірвана за ініціативою відповідача. У випадку розірвання мирової угоди з підстав, передбачених цим пунктом, розгляд справи щодо поділу спільного майна подружжя підлягає поновленню та подальшому розгляду Броварським міськрайонним судом Київської області (а.с.28-29).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц зроблено висновок, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення contra proferentem. Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови.

Апеляційний суд звертає увагу, що мирова угода підписана ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , затверджена ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2016 року, викладена (виписана) сторонами некоректно.

Оскільки сторони мирової угоди визначили, що у разі невиконання її умов однією стороною, інша сторона може ініціювати розірвання мирової угоди, апеляційний суд не приймає до уваги твердження скаржника про безумовний обов`язок ОСОБА_3 передбачений умовами мирової угоди укласти договір дарування нерухомого майна у майбутньому.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував висновків Верховного Суду викладених, зокрема, в постанові від 14.06.2018 року у справі №372/742/16-ц, апеляційний суд не приймає до уваги.

Вказаною постановою Верховний Суд залишив у силі рішення суду апеляційної інстанції, яким одного з подружжя спонукали до виконання умов мирової угоди, а саме придбати у власність іншого подружжя однокімнатну квартиру.

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №709/606/17, спонукання особи виконати умови мирової угоди шляхом зобов`язання останнім укласти договір міни є безпідставним в силу закріпленого законодавством принципу свободи договору, оскільки сторони є вільними в укладенні договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом в рішенні не наведено мотивів неврахування висновків Верховного Суду та висновки наведені в рішеннях Європейського суду з прав людини, на які посилався позивач, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вказані твердження не спростовують правильність висновків суду та не впливають на законність рішення суду.

Посилання скаржника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №902/417/18, постанову Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №390/34/17, постанову Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17 апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки у вказаних постановах викладені обставини, зокрема, щодо договору страхування, стягнення коштів, які не мають жодного відношення до обставин цієї справи про спонукання до виконання мирової угоди.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи та порушення прав позивача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 лютого 2021 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Заришняк Г.М.

Мараєва Н.Є.