_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6689/16-ц
Провадження № 2/520/2034/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі Грабовій Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання привести квартиру у первісний стан, вселення та встановлення порядку користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , збільшивши позовні вимоги, просить зобов`язати ОСОБА_2 за свій рахунок привести приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 у попередній стан у відповідності до технічного паспорту від 31.01.2005 року, виготовленого КП «Бюро технічної інвентаризації» ОМР, зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_2 , шляхом вселення, а також встановити порядок користування спірною кватирою, виділивши ОСОБА_2 у користування житлові кімнати, визначені у т.п. «1,2» загальною площею 15.5 кв.м., 14,2 кв.м., лоджію площею 3,0 кв.м.; у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату, визначену у т.п. «3» площею 20,2 кв.м., лоджію площею 2,7 кв.м.; у спільне користування сторін виділити кухню 11,9кв.м., ванну кімнату 4,9 кв.м., туалет 2,2 кв.м., коридор площею 19,2 кв.м., лоджію площею 1,9 кв.м., у відповідності до технічного паспорту від 31.01.2005 року, виготовленого КП «Бюро технічної інвентаризації» ОМР. При цьому позивачка посилається на те, що сторони є співвласниками в рівних частках квартири АДРЕСА_2 , однак відповідач порушує право ОСОБА_1 на розпорядження та проживання в спірній квартирі. Крім того, ОСОБА_2 без згоди позивачки (співвласника квартири) та дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів провів реконструкцію спірної квартири, і з трьохкімнатної квартири в результаті реконструкції зробив двохкімнату квартиру, що також є порушенням чинного законодавства, а тому ОСОБА_1 вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача адвокат Шкодіна Л.В. до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Шляпіна Л.М. до судового засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, надала до суду заяву в якій просила відкласти розгляд справи у зв`язку із зайнятістю в Овідіопольскому райсуду Одеської області по іншій справі.

ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. 21.07.2017 року ОСОБА_2 надав заяву в якій просив у задоволенні позовних вимог відмовити, при цьому зазначив, що позивачка проживає в Данії, в спірній квартирі не проживає і фактично доступ до квартири необхідний батькам позивачки ОСОБА_3 , для створення нестерпних умов проживання відповідачу.

До судового засідання яке призначалось на 01.12.2020 року відповідач та його представник адвокат Шляпіна Л.М. також не з`явились, ОСОБА_2 була подана заява про відкладання розгляду справи в зв`язку хворобою, адвокат Шляпіна Л.П. не з`явилась без поважної причини, оскільки справа знаходиться у проваджені Київського районного суду м. Одеси з 23.06.2016 року, з боку відповідача та його представника неодноразово надаються заяви про відкладання розгляду справи, при цьому при поважності неявки відповідача, його представник адвокат Шляпіна Л.М. не з`являється без поважної причини, і навпаки, а тому суд вважає, що відповідач навмисно затягує вирішення справи по суті, тим самим зловживає своїми правами і чергове відкладення розгляду справи, провадження по якої триває понад розумних строків, буде порушувати права сторін, на своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, що є основоположними завданнями цивільного судочинству, і передбачено у ст. 1 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача та його представника на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 09 серпня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.02.2012 року було розірвано.

19 жовтня 2005 року від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського райуправління юстиції м. Одеси, актовий запис за № 1024.

Під час знаходження у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було придбано в рівних частках трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 96,7 кв. м., жилою площею 50,0 кв. м.

З матеріалів справи, технічної документації вбачається, що спірна квартира самочинно реконструйована і на даний час квартира АДРЕСА_2 , є двох кімнатною із загальною площею 109,3 кв.м., площа збільшена за рахунок лоджії.

Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Ст.41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений власності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання та гарантує їм рівність перед законом. Порушення прав власників з боку держави, громадянина чи юридичної особи зумовлює настання відповідних правових наслідків.

Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Власник може вимагати усунення будь - яких порушень його права, хоч ці порушення і не призвели до позбавлення володіння майном, а також вимагати відшкодування завданих цим збитків.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, що не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Але, здійснюючи свої права, власник зобов`язаний не порушувати права, свободи, гідність та охоронювані законом інтереси громадян, суспільства, не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не погіршувати природну якість землі, води, інших об`єктів природи. Під час здійснення своїх прав і виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства.

Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, в судовому засіданні достеменно встановлено факт вчинення самочинної реконструкції квартири АДРЕСА_2 , без згоди співвласника квартири, а також без дозволу органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку, що передбачено ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. N 45.

При таких обставинах суд вважає вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_2 за свій рахунок привести приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 у попередній стан у відповідності до технічного паспорту від 31.01.2005 року, виготовленого КП «Бюро технічної інвентаризації» ОМР та зобов`язання ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у користування квартирою АДРЕСА_2 , шляхом вселення доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог ОСОБА_1 про встановлення порядку користування спірною квартирою, яка складається із трьох житлових кімнат площею 15,5 кв.м., 14,2 кв.м., 20,2 кв.м., лоджіями площею 3,0 кв.м., 2,7 кв.м., 1,9 кв.м., кухнею 11,9кв.м., ванною кімнатою 4,9 кв.м., туалетом 2,2 кв.м., суд звертає увагу на те, що на день ухвалення рішення квартира АДРЕСА_2 має дві кімнаті площею 22,6 кв.м., і 16,3 кв.м., кухню 37,5 кв.м., ванну кімнату 5,3 кв.м., туалет 1,5 кв.м., лоджій взагалі не має, а тому вказані вимоги є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню. При цьому позивачка не позбавлена права після приведення спірної квартири до первісного стану та вселення звернутись до суду з відповідними вимогами.

Керуючись ст. ст. 2, 12,13, 76-83, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 за свій рахунок привести приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 у попередній стан у відповідності до технічного паспорту від 31.01.2005 року, виготовленого КП «Бюро технічної інвентаризації» ОМР.

Зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у користування квартирою АДРЕСА_2 , шляхом вселення, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийнятті постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 02.02.2021 року.

Суддя Огренич І. В.