Справа №522/7842/20
Провадження № 2/522/2899/21
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Домусчі Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Лисенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК», третя особа на боці відповідача - ФОП ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «На Канікули Україна» про стягнення коштів,
Позивачка в травні 2020 року звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» , третя особа на боці відповідача -ФОП ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «На Канікули Україна» про стягнення коштів за яким просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду згідно Договору у розмірі 45 121 грн. .
Ухвалою суду від 18.05.2020р. позов залишено без руху.
Після усунення недоліків ухвалою суду від 12.06.2020р. відкрито провадження з призначенням підготовчого засідання на 20.07.2020р.
17.03.2020р. тобто за 85 днів до початку туру позивач повідомив ОСОБА_3 про відмову від туристичної подорожі.
23.03.2020р. відповідач підтвердив ануляцію туристичного продукту за Договором й визначив розмір грошових коштів що підлягають поверненню як еквівалент 1564 євро по курсу 28,85 грн. за 1 євро, про що було зазначено в листі ФОП ОСОБА_2 від 14.05.2020р.
Ухвалою суду від 27.07.2020р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду в судове засідання по суті на17.11.2020р.
17.11.2020р. в судове засідання позивач, відповідач та треті особи не з`явились, про час і місце судового засідання сповіщались, для виклику повторно судове засідання відкладено на 21.01.2021р.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» та треті особи у судове засідання не з`явилися, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомили.
У відповідності до ч.1,3 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.
Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 року по справі N 361/8331/18 виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
З огляду на належне сповіщення сторін про розгляд справи, суд ухвалив розглядати справу згідно ч.1 ст.223 ЦПК України за відсутності сторін.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.
Суддя 01.02.2021 року перебувала у відпустці, тому датою складання повного тексту даного рішення суду є 02.02.2021 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 23 жовтня 2020 року між позивачем ОСОБА_1 (замовник) і ФОП ОСОБА_2 в м. Одеса (надалі Турсубагент), що діє на підставі Субагентського договору з ТОВ «НА КАНІКУЛИ Україна» (далі Турагент) № 0086-НКУ від 16.12.2016р., що діє від імені і за дорученням ТОВ «ТТВК» тм TUI Ukraine (надалі Туроператор), діє на підставі Агентського договору між ТОВ «ТТВК» з ТОВ ««НА КАНІКУЛИ Україна» №6060-16 по реалізації туристичних продуктів від 23.03.2016р., був укладений договір на туристичне обслуговування № 121342 та оформлено замовлення на бронювання туристичних послуг на здійснення туру до Туреччини згідно Додатку №1 у термін з 10 до 20 червня 2020 року у п`ятизірковому готелі « Pirate Beach Club HV1»: на своє ім`я - та ще 2 особи, всього - 3 особи.
Зазначені туристичні послуги оплачені позивачем 23.10.2020 року у розмірі 54 700 грн. згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера від 23.10.2020року (а.с.14).
17.03.2020р. тобто за 85 днів до початку туру позивач повідомив ОСОБА_3 про відмову від туристичної подорожі.
23.03.2020р. відповідач підтвердив ануляцію туристичного продукту за Договором й визначив розмір грошових коштів що підлягають поверненню як еквівалент 1564 євро по курсу 28,85 грн. за 1 євро, про що було зазначено в листі ФОП ОСОБА_2 від 14.05.2020р.
Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про туризм» учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність.
Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про туризм» суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб`єкти туристичної діяльності), є: туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.
Згідно з ч.1.ч.2 ст.20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.
За правилом ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про туризм» порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.
Згідно із ч. 10 ст. 20 вказаного Закону якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів.
У відповідності до ч.1 ст. 30 Закону України «Про туризм», порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом.
Також ч. 1 ст. 33 Закону України «Про туризм» встановлено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Таким чином, майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків.
Отже, позивачем обґрунтовано було пред`явлено вимоги до ТОВ «ТТВК».
Згідно із ч. 13 ст. 20 Закону України «Про туризм» права й обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом.
Агентські відносини регулюються главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин 1, 2 ст. 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов`язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.
Пунктом 4.1 договору передбачено, що у випадку невиконання умов цього договору з боку турфірми турист має право вимагати повернення оплачених коштів за ненадані послуги.
У договорі, в п. 5.4 безпідставно було вказано про те, що у випадку невиконання з вини тур фірми своїх зобов`язань, передбачених договором, відповідальність турфірми перед туристом за цим договором обмежується розміром подвійної плати вартості туристичного продукту (туристичних послуг).
Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Із урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 ..
Із урахуванням викладеного, суд також присуджує стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у сумі 840,80 грн..
На підставі викладеного та керуючись ст.. 15, 16, 207, 520, 610, 611, 901, 902, ЦК України, ст..22,23,30 ,32 Закону України «Про захист прав споживачів», закон України «Про туризм», ст.. 1, 3, 10-13, 43, 49, 89, 141, 210, 223, 247, 268, 280-282, 353-354 ЦПК України; суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК», третя особа на боці відповідача - ФОП ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «На Канікули Україна», про стягнення коштів задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» (код 36285831, м. Київ вул..Велика Васильківська, 72 офіс 128 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ) кошти у сумі 45 121, 00 (сорок п`ять тисяч сто двадцять одна) гривень.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» (код 36285831, м. Київ вул..Велика Васильківська, 72 офіс 128 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн. (вісімсот сорок гривань 80 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 02.02.2021 року.
Суддя: Домусчі Л.В.