Справа №521/8616/20
Провадження №2/521/725/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Черненко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10000 гривень до 3000 гривень до досягнення ними повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов обґрунтований наступними обставинами. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у сторін народилися діти - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2019 року стягнуто з позивача на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 10 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення повноліття дітьми. Постановою Одеського апеляційного суду від 04.05.2020 року зазначене рішення залишено без змін. Позивач зазначає, що на даний час його майновий стан змінився, доходи відсутні. Позивач більше не може працювати моряком. Сам позивач та його батьки мають проблеми із здоров`ям, внаслідок чого платити аліменти у визначеному судом розмірі відсутня можливість. В позові ОСОБА_1 зазначає, що він дійсно раніше працював моряком на суднах іноземних компаній, в середньому перебуваючи в рейсах 6 місяців на рік. Заробітна плата складала близько 1 000,00 доларів США, що в місячному перерахунку є 500,00 доларів США. Позивач зазначає, що аліменти в розмірі 10 000 грн. є для нього непосильним тягарем в зв`язку із відсутністю доходів. Заборгованість позивача по сплаті аліментів складає 90 069,01 грн. Останній трудовий контракт у позивача закінчився в листопаді 2019 року. Постановою державного виконавця Першого Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 22.05.2020 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 521/11656/19. Тобто, позивач не має можливості працевлаштуватися за фахом, є безробітним, доходу не отримує, перебуває на обліку в Суворовському районному центрі Державного центру зайнятості з 27.05.2020 року. Крім того, позивач зазначає, що на його утриманні знаходиться матір, яка є інвалідом другої групи в зв`язку із онкологічним захворюванням, що потребує додаткових витрат позивача на її лікування.

Позивач та його представники у відкритому судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Відповідач та її представник у відкритому судовому засіданні заперечували проти позову. Подали відзив на позов, в якому посилалися на те, що доводи позивача про неможливість працювати моряком не підтверджені, посвідчення моряка ОСОБА_1 є дійсним, доказів звернення позивача до підприємств, які сприяють працевлаштуванню моряків із відмовою в такому працевлаштуванні, ОСОБА_1 до суду не надано. Крім того, позивач, маючи досвід моряка, має можливість влаштуватися на роботу до будь-якого порту України. Посилання позивача на знаходження на його утриманні матері не підтверджено відповідними доказами, так як довідка голови ОСББ «Марсельський 3Д», на думку відповідача, є неналежним доказом з огляду на відсутність у голови ОСББ повноважень щодо встановлення факту та підтвердження факту знаходження осіб на утриманні інших осіб. Також відповідачем зазначено, що мати позивача перебуває у зареєстрованому шлюбі із батьком позивача ОСОБА_7 , який є працездатною особою, а також має ще одного сина, крім позивача, який також може надавати ОСОБА_8 матеріальну допомогу на її утримання.

Суд, вивчивши позовну заяву, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд, вивчивши позовну заяву, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли в зв`язку із зміною розміру аліментів, а тому відносини, які виникли між сторонами, регулюються Главою 15 СК України, яка встановлює обов`язок батьків утримувати дитину.

Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а. с. 14).

В період шлюбу у сторін народилися діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 від 16 серпня 2016 року (а. с. 16) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 16 серпня 2016 року (а. с. 15).

З матеріалів справи встановлено, що малолітні діти сторін проживають разом із матір`ю ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 10 000,00 гривень щомісячно з дати подання позову до досягнення дітьми повноліття (а. с. 18).

Постановою Одеського апеляційного суду від 04.05.2020 року заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2019 року залишено без змін (а. с.19).

Зі слів позивача встановлено, що на даний час, розмір аліментів, які з нього стягнуто на підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2019 року, не відповідають можливостям позивача.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога міститься і в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року.

Тобто зазначена законодавча норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як на підставу для зменшення розміру стягнутих аліментів, позивач вказує ті обставини, що на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дітей він працював моряком на іноземних судах, середньомісячний дохід його, з врахуванням періодичності знаходження у рейсі, складав 800 доларів США.

Разом із цим, ОСОБА_1 зазначає, що останній рейс, в якому перебував за контрактом позивач, було закінчено в листопаді 2019 року.

В підтвердження цього ОСОБА_1 надано до суду копію довідки ДП «В.ШІПС (Україна)» № 783 від 27.05.2020 року, з якої вбачається, що ДП «В.ШІПС (Україна)» надавало послуги ОСОБА_1 з посередництва у працевлаштуванні за кордоном. Термін дії останнього трудового договору ОСОБА_1 , укладеного за посередництвом ДП «В.ШІПС (Україна)» від 20 травня 2019 року закінчився в листопаді. З листопада 2019 року ОСОБА_1 за послугами з посередництва у працевлаштуванні за кордоном не звертався (а. с. 22).

Постановою державного виконавця Кобилко В.С. від 22.05.2020 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 521/11656/19, виданого 21.11.2019 року (а. с. 25).

Із копії розрахунку по сплаті аліментів від 13.05.2020 року вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_1 станом на 01.05.2020 року склала 90 069, 01 грн. (а. с. 28).

Із копії довідки № 1091/01-29-20/02 від 28.05.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітний в Суворовському районному центрі (Одеському регіоні) Державного центру зайнятості з 27 травня 2020 року (а. с. 23).

31.08.2020 року ОСОБА_1 зараховано на навчання за денною формою навчання в ДНЗ «ОДЕСЬКИЙ ЦЕНТР ПТО ДСЗ» в групу № 33-20 за професією 7212 «Електрогазозварник» 2 розряду по 11.02.2021 року (а. с. 148).

В судовому засіданні позивач зазначив, що на час звернення до суду із позовом його середньомісячний дохід складає 3500 грн., та складається із державної допомоги по безробіттю та мінливих заробітків, які не носять регулярний характер. Крім того, позивач майже щомісячно сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі 2000 грн. Вказані обставини стороною відповідача в ході розгляду справи не спростовані.

Доводи позивача про перебування на його утриманні матері ОСОБА_8 , яка страждає рядом тяжких захворювань та є такою, що потребує допомоги з боку позивача не знайшли свого підтвердження наявними матеріалами справи, оскільки позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження проходження ОСОБА_8 на час розгляду справи медичного лікування, та витрат позивача, пов`язаних із купівлею медичних препаратів безпосередньо позивачем.

Крім того, час хвороби ОСОБА_8 встановлено в заочному рішенні Малиновського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2019 року, з березня по травень 2019 року. Тобто ці обставини існували на час ухвалення рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, мають преюдиційне значення, а тому не можуть розцінюватися судом, як обставини, як враховуються при зміні розміру аліментів, в розумінні ст. 192 СК України.

При цьому, суд не бере до уваги довідку голови ОСББ «Марсельський 3Д» (а. с. 32) щодо перебування на утриманні позивача його матері, так як питання встановлення факту перебування на утриманні фізичних осіб не відноситься до повноважень голів ОСББ.

В судовому засіданні голова ОСББ «Марсельський 3Д» ОСОБА_9 , яка була допитана в якості свідка показала, що вказана довідка підписувалася нею як додаток до акту про проживання, складеному жильцями будинку, в якому проживає позивач із матір`ю. По факту перебування ОСОБА_8 на утриманні позивача свідок відомостей не надала.

Змінюючи розмір аліментів на утримання дітей, суд зазначає, що статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що з 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить з 1 січня 2021 року 1921 гривень, з 1 липня - 2294 гривень, з 1 грудня - 2393 гривні

Враховуючи рівні права та обов`язки батьків по утриманню та матеріальному забезпеченню дітей, розмір аліментів, які стягуються з відповідача, на підставі заочного рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2019 року, відсутність можливості у позивача на час звернення із позовом працювати за спеціальністю в зв`язку із наявністю тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів суд вважає, що позивачем доведено, що від дня ухвалення судового рішення про стягнення аліментів змінився матеріальний стан платника аліментів, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

Разом із цим, доводи позивача щодо зміни його матеріального стану стороною відповідача не спростовано, а тому, суд, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 192 СК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 267, 268, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2019 року, справа № 521/11656/19.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісяця, з індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 26 січня 2021 року.

Суддя: Ю.В. Тополева