Провадження 2/557/570/2021
Справа 557/1878/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 листопада 2021 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Бугринської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , діючи в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Бугринської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за позивачем право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Перевіривши вищезазначену позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя приходить висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог ст.ст. 175 і 177 ЦПК України.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів суддею встановлено, що необхідність звернення позивача до суду за захистом своїх прав пов`язана з неможливістю скористатись правом на спадщину на вищезазначений будинок, оскільки право власності на майно не зареєстроване у встановленому законом порядку.

У відповідності з п.п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що при розгляді справ про спадкування суди мають звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно приписів ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. У протилежному випадку дії нотаріуса можуть бути оскаржені в передбаченому законом порядку.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що він не може отримати свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата, оскільки батьки за життя не зареєстрували право власності на зазначений вище будинок.

Водночас доказів звернення до нотаріуса та отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджує названі у позові підстави звернення до суду за захистом порушених прав, не надано.

При цьому, суддею звертається увага на те, що Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 06 жовтня 2021 року по справі №702/61/20 зазначив, що лист-відповідь нотаріуса щодо роз`яснення порядку отримання свідоцтва про право на спадщину не свідчить про відмову позивачу у видачі такого свідоцтва.

Таким чином, позивачу необхідно, на підтвердження позовних вимог і наявності правового характеру спору (наявності спору про право), надати суду постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Окрім того, суддя звертає увагу позивача на те, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна, що визначено п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України.

Як убачається з позовної заяви, позивачем зазначено ціну позову 37 000 гривень, однак на підтвердження вказаної обставини у матеріалах справи відсутні дані щодо грошової оцінки житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Таким чином, суд роз`яснює позивачеві, що на підтвердження вартості житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, які є предметом позову, та для визначення ціни позову, з якої вираховується розмір суми судового збору, яка підлягає сплаті, позивачеві необхідно надати суду актуальні докази на підтвердження вартості майна, визначити реальну ціну позову, виходячи з якої необхідно сплатити судовий збір.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Правила засвідчення копії документів визначено Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2020», затвердженим наказом ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01 липня 2020 року № 144, який набрав чинності з 01 вересня 2021 року.

Однак, документи, які додані позивачем до позовної заяви, а також документи, які додані до копії позовної заяви для вручення відповідачеві, належним чином у встановленому законом порядку не засвідчені.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без руху враховується практика Європейського суду з прав людини (рішення Суду у справі «De Geouffre de la Pradelle проти Франції», №12964/87, § 28, від 16 грудня 1992 pоку), де зазначено, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Оскільки позивачем до позовної заяви не додано постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, доказів на підтвердження вартості майна, виходячи з якої слід зазначити ціну позову та сплатити судовий збір, та належним чином не засвідчені копії документів, дану позовну заяву необхідно залишити без руху і надати позивачеві строк для усунення недоліків, що відповідатиме приписам ч. 1 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Бугринської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку не усунення недоліків у визначений судом термін, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Оленич