ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1546/20
провадження № 2/753/190/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

за участю

секретаря судового засідання Долі М.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Луніна А.В.,

психолога ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей з батьком, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей з матір`ю,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей з батьком, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей з матір`ю.

26.01.2021 ОСОБА_1 подала до суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 16.12.2020. В обґрунтування клопотання зазначила, що після зустрічі з батьком син ОСОБА_5 був дуже пригнічений, ні з ким не говорив, навіть із друзями. На наступну зустріч ОСОБА_4 почав вимагати у них довідки про те, що вони з сином здорові та не хворіють на Covid, не хотів заходити до квартири, кричав, тому син відмовився йти з батьком на вулицю. Перед кожним днем зустрічі син просив батька привезти молодшого брата, проте батько жодного разу не виконав прохання сина. Перед кожною зустріччю ОСОБА_5 дуже нервує, це погано впливає на його психологічний стан. Батько систематично застосовує фізичне та психічне насильство до дітей. Вважає, що зустрічі з батьком негативно впливають на фізичний та психологічний стан дитини та на даний час є неможливими.

Також 26.01.2021 ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення її зустрічного позову та просила суд зобов`язати ОСОБА_4 до ухвалення судового рішення у справі передавати малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матері ОСОБА_1 з 18-00 год. кожної п`ятниці до 18-00 кожної неділі; зобов`язати ОСОБА_4 не перешкоджати зустрічам матері з малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 42 м. Києва. Заява обґрунтована тим, що їй чиняться перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_6 , вона не бачила дитину з вересня 2020, не може з ним спілкуватися. Дуже рідко ОСОБА_4 дає можливість поспілкуватися дітям між собою.

ОСОБА_1 та її представник у судовому засіданні подані до суду заяву про забезпечення позову та клопотання про скасування заходів забезпечення позову підтримали, просили суд їх задовольнити у повному обсязі. Також ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_5 відмовлявся зустрічатися з батьком, однак коли вона повідомила, що можливо він буде не сам, а привезе із собою брата ОСОБА_6 , він погодився. Зустріч з братом була мотивуючим фактором, заради чого він погодився зустрітися з батьком.

Представник Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької РДА вирішення даних питань залишив на розсуд суду.

Позивач ОСОБА_4 та його представник у судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою позивача.

Суд визнав причини неявки сторони позивача (відповідача за зустрічним позовом) поважними, однак ухвалив провести розмову з малолітнім ОСОБА_5 за участі психолога та представника Служби у справах дітей та сім`ї та розглянути подані до суду клопотання та заяви.

Вислухавши пояснення сторін, провівши розмову з малолітнім ОСОБА_5 , вивчивши матеріали цивільної справи, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Пленум Верховного Суду України у пункті 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до приписів статей 141,153 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини; мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (частини 1- 3 статті 157 СК України).

За результатами вивчення матеріалів справи, суд знайшов достатніми і обґрунтованими доводи заяви про те, що відсутність стабільних контактів матері із малолітнім сином ОСОБА_6 дійсно створює загрозу втрати безпосереднього емоційного контакту з матір`ю, що в подальшому може утруднити виконання можливого рішення суду про визначення місця проживання дітей.

Оскільки обоє батьків мають рівні права щодо спілкування з дитиною та участі у його вихованні незалежно від того, з ким проживає дитина, а також враховуючи якнайкращі інтереси обох дітей, прив`язаність їх один до одного, зважаючи на підстави та предмет позову, суд дійшов до переконання про можливість забезпечення зустрічного позову у даній справі шляхом визначення часу спілкування малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 кожної першої та третьої суботи місяця з 10-00 год. до 12-00 год. у присутності батька ОСОБА_4 , до винесення судом рішення про визначення місця проживання дітей.

Разом з тим, суддя вважає, що в іншій частині вимоги заяви про забезпечення позову задоволенню не підлягають, оскільки вимога про зустрічі матері з малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 42 м. Києва суперечитьобмежувальним протиепідемічним заходам для закладів освіти, визначених Постановами Кабінету Міністрів та Головного державного санітарного лікаря України та може порушувати навчальний процес дитини.

З огляду на характер спірних правовідносин, підстав для застосування зустрічного забезпечення суд не вбачає.

Щодо клопотання про скасування заходів забезпечення позову, то суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суд вважає, що у разі позбавлення батька можливості зустрічатися із ОСОБА_5 , буде втрачатися емоційний зв`язок між ними. При цьому суд виходить з того, що визначений в ухвалі суду від 16.12.2020 спосіб забезпечення позову шляхом зустрійчей ОСОБА_5 з батьком, та визначений в даній ухвалі спосіб забезпечення зустрічного позову шляхом зустрічей ОСОБА_6 з матір"ю в один і той самий час та в одні і тіж самі дні, буде проходити в присутності батьків та дітей, що для старшого сина ОСОБА_5 є мотивацією для зустріч з батьком, та при адекватній поведінці батьків буде сприяти позитивному спілкуванню між батьками та дітьми, та буде досягнута мета збереження та розвитку зв"язку між батьком та дитиною.

Керуючись статтями 149, 150, 153 158, 258 - 261 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову наступним шляхом:

- визначити час спілкування малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 кожної першої та третьої суботи місяця з 10-00 год. до 12-00 год. у присутності батька ОСОБА_4 , до винесення судом рішення про визначення місця проживання дітей.

У решті вимог заяви - відмовити.

В судовому засіданні оголосити перерву до 14-00 год. 10.03.2021 р.

Позивач (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: М.О. Заставенко