Номер провадження: 22-ц/813/3236/21
Номер справи місцевого суду: 2-4302/10
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сєвєрової О.С., Сегеди С.М.,

з участю секретаря Воронової Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2018 року про заміну стягувача, постановленупід головуванням судді Шенцевої О.П., -

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, в якій просив замінити стягувача ПАТ «Брокбізнесбанк» у виконавчому листі №2-4302/10 на ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своєї заяви зазначив, що 07 лютого 2018 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3 був укладений договір № 227 про відступлення (купівля-продаж) прав вимог, посвідчений державним нотаріусом П`ятнадцятої київської нотаріальної контори Мазур О.Ю.

Таким чином, відповідно до умов договору банк відступає, шляхом продажу новому кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах права вимоги банку до позичальників, заставодавців, поручителів, зазначених у додатках.

Відповідно до умов договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 227 від 07.02.2018 року ОСОБА_3 , як новий кредитор, набув права вимоги до позичальників, в тому числі й до ОСОБА_2 .

Наразі виконавчий документ повернуто постановою державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції у Одеській області від 30.06.2017 року.

Право грошової вимоги за кредитним договором №278/2006 від 21.11.2006 року перейшло до ОСОБА_3 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2018 року заява ОСОБА_3 про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі №2-4302/10 за позовом АБ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволена.

Замінений стягувач ПАТ «Брокбізнесбанк» на ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 у виконавчому листі № 2-4302/10.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені заяви, посилаючись на неповне дослідження обставин справа та порушення норм процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що ОСОБА_3 не набув право вимоги за рішенням суду та не має підстав для здійснення заміни сторони у виконавчому провадженні.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_3 зазначає, що оскільки він є новим кредитором за кредитним договором укладеним між АТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 на підставі договору відступлення права вимоги укладеного між ним та банком, тому посилання про те, що новому кредитору не було передано право вимоги за рішенням суду не може прийматися до уваги, та як суперечить нормам цивільного законодавства.

Сторони про розгляд справи на 27 січня 2021 року були сповіщені належним чином (а.с. 154-158).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, та від яких не надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (01 лютого 2021 року).

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції прийшов до висновку, що заявник правомірно та обґрунтовано звернувся до суду з заявою, яка підлягає задоволенню з метою можливості виконання рішення суду та захисту законних прав та інтересів стягувача.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів погодитись не може, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною третьою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими особами є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» вказано, що фінансова установа це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

Зміст наведених норм права засвідчує, що фізична особа не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі послуги надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право (дозвіл) на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2010 року позов ПАБ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» у відшкодування збитків, завданих невиконанням зобов`язань в розмірі 121771 грн. 17 коп., а також витрати по сплаті державного мита в розмірі 1014 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі рішення суду, яке набрало чинності, 20 грудня 2010 року Приморським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист.

30 жовтня 2017 року виконавчий лист був повернутий стягувану, у зв`язку з тим, що виконати вимоги виконавчого документу не представляється можливим.

09 липня 2019 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Бурля К.Я. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2010 року № 2-4302/10, ВП 59488092.

Відповідно до Договору № 227 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 07 лютого 2018 року, який укладено між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3 , банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців, поручителів, зазначених у Додатках №1, №2, №3 до цього Договору (боржники), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки.

Про зверненні до суду із заявою про заміну сторін у виконавчому провадженні, ОСОБА_3 надав копію Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, серед яких за порядковим № 185 значиться й кредитний договір №278/2006 від 21 листопада 2006 року, укладений між АТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 .

Тобто, звертаючись до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, ОСОБА_3 мотивував її тим, що має право на таку заміну як стягувач за умовами договору № 227 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 07 лютого 2018 року, а ОСОБА_2 , за борговими зобов`язаннями щодо ПАТ «Брокбізнесбанк».

Відповідно до вимог статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від прав попередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

За змістом пункту 2.2 договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 07 лютого 2018 року новий кредитор у день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1 цього договору, набуває такі права кредитора за основними договорами: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами щодо сплати боржниками грошових коштів у сумах, вказаних у додатках №1, №2, №3 до цього договору та визначених на момент набуття новим кредитором права вимоги, включаючи право вимагати сплату нарахованих і не сплачених на момент набуття права вимоги процентів, штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у додатках №1, №2, №3 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань у випадках та на умовах, встановлених основними договорами, право вимагати та отримувати платежі за гарантією (якщо така видавалась), відшкодування за договорами страхування тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатках №1, №2, №3 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора відповідно до цього договору в обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги. До нового кредитора не переходять права на нарахування процентів за користування боржниками кредитним коштами та на здійснення договірного списання коштів із рахунку/рахунків боржників, що надані банку відповідно до умов основних договорів.

Пунктом 4.1 договору визначено, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти в розмірі 2 150 000,01 грн. (ціна договору). Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 6.5 цього договору, на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

Таким чином, положення пунктів 2.2, 4.1 договору свідчать про те, що новий кредитор набуває права вимоги до боржників за основними договорами з часу повного здійснення сплати ціни договору.

Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор банк або інша фінансова установа.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у правовідносинах, які виникли між сторонами, заміна кредитора з фінансової установи на фізичну особу неможлива.

Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18).

Фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі № 638/22396/14-ц (провадження № 14-16цс20).

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких підстав, колегія суддів, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 про заміну сторони у виконавчому провадженні, оскільки укладення Договору спрямоване на заміну кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг (ПАТ «Брокбізнесбанк»), на фізичну осіб, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права (фізична особа ОСОБА_3 ).

Оскільки, апеляційна скарга ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 підлягає задоволенню, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 грн. за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2018 року скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_3 про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі №2-4302/10 за позовом Акціонерний Банк «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 01 лютого 2021 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Є.С. Сєвєрова

______________________________________ С.М. Сегеда