Справа № 706/128/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Орендарчука М.П.,

за участю секретаря Карбівська Я.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Христинівказа правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Христинівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

31.01.2020 року до Христинівського районного Черкаської област суду надійшла справа за позовом ОСОБА_2 до Угловотської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

05.02.2020 року, ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області справу призначено до підготовчого судового засідання на 20.02.2020року.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 20.02.2020 року замінено позивача ОСОБА_2 на ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 02.03.2020 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 08.10.2020 року відновлено провадження у справі.

Ухвалою Христинівського районного суду від 13.01.2021 року відповідно до Законів України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад», «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування та районних державних адміністрацій», замінено неналежного відповідача - Угловатську сільську раду Христинівського району Черкаської області у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Угловатської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування на належного відповідача Христинівську міську раду.

25.01.2021 року позивач уточнив позовні вимоги.

Представник Христинівської міської ради надіслав на адресу суду заяву в якій зазначає про те, що позов визнає повністю та проти його задоволення не заперечує.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньо досліджених наявні у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач після смерті батька спадщину прийняв, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 23/2020.

За життя ОСОБА_2 намагався оформити спадщину після смерті своєї сестри ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Угловата Христинівського району Черкаської області, а саме земельну ділянку, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР №027083, загальною площею 1,72 га, що знаходиться в адміністративних межах Угловатської сільської ради Христинівського району Черкаської області.

Для цього він звернувся до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 24 липня 2014 року, встановлено, що ОСОБА_2 є рідним братом ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки Угловатської сільської ради №546 від 28.12.2018 року з дня смерті ОСОБА_5 на пртязі шести місяців в управління майном вступив ОСОБА_2 .

Згідно із частиною четвертою Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною п`ятою Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, за змістом указаних норм відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Згідно з ст. 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Статтею 548 ЦК Української РСР 1963 року. Передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Стаття 549 ЦК Української РСР 1963 року, передбачає, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Статтею 551 ЦК Української РСР 1963 року передбачено, що якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Це право померлого спадкоємця може бути здійснене його спадкоємцями на загальних підставах протягом строку, що залишився для прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Стаття 525 ЦК Української РСР 1963 року, визначає, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК Української РСР 1963 року, передбачено, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Спадкоємець який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв всю спадщину.

Відповідно до довідки Угловатської сільської ради №547 від 28.12.2018 року з дня смерті ОСОБА_6 на пртязі шести місяців в управління майном вступила ОСОБА_5 та у відповідності до ЦК Української РСР 1963 року, вважається таким що прийняв спадщину.

Відповідно до довідки Угловатської сільської ради №546 від 28.12.2018 року з дня смерті ОСОБА_5 на пртязі шести місяців в управління майном вступив ОСОБА_2 та у відповідності до ЦК Української РСР 1963 року, вважається таким що прийняв спадщину.

Оскільки позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_2 в установленому законом порядку, отже і успадкував вказану земельну ділянку за таких обставин позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10-13, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 234, 256, 525, 526, 548, 549, 551 ЦК Української РСР, ст. ст. 25, 1218, 392 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Христинівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку, яка видана на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР №027083, загальною площею 1,7210 га, що знаходиться в адміністративних межах Угловатської сільської ради Христинівського району Черкаської області, кадастровий номер - :03:002:0197 та на земельну ділянку, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР №027082, загальною площею 1,7247 га, що знаходиться в адміністративних межах Угловатської сільської ради Христинівського району Черкаської області кадастровий номер - :03:002:0202.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.П. Орендарчук