Справа № 697/1912/20
Провадження № 2-о/697/3/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Льон О.М.

з участю секретаря судового засідання с/з - Дрянової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі цивільну справу, яка подана в порядку окремого провадження, за заявою представника заявника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: Територіальна громада с. Дмитрівка, в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом ОСОБА_2 зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обгрунтування заяви зазначила, що заявник ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Після смерті подружжя відкрилася спадщина на спадкове майно: будинок АДРЕСА_1 . Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є заявник, що підтверджується копією заповіту, спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_3 . Отже, ОСОБА_2 являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_3 . Після звернення до нотаріальної контори заявник ОСОБА_2 отримала відмову у видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку із тим, що ОСОБА_6 мала з спадкодавцем різні місця реєстрації, а тому повинна була подати заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного терміну з моменту її відкриття. Заявнику було роз`яснено, що юридичний факт постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем має бути встановлений винятково рішенням суду. У зв`язку із викладеними обставинами, заявник змушена звернутися до суду. Просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 із спадкодавцем ОСОБА_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Лазірці, Канівського району, Черкаської області, на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримують.

Представник заінтересованої особи Територіальної громади с. Дмитрівка, в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшло клопотання про проведення судового засідання у відсутність їх представника, не заперечують щодо задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, прийшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лазірці, Канівського району, Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 13).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07.09.1986 вбачається, що ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Потапці, Канівського району, Черкаської області, її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.12) вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після укладення шлюбу змінила прізвище на - « ОСОБА_2 ».

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 (а.с.14) вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 одружився з ОСОБА_5 .

Батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.15) ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в року с.Дмитрівка м.Комсомольськ Полтавської області.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.16) ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 с.Лазірці, Канівського району, Черкаської області.

Згідно копії заповіту від 06.03.2008 (а.с.18) ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , заповів усе належне йому майно онуці ОСОБА_2 .

Згідно копії заповіту від 23.11.2017 (а.с.19) ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , заповіла усе належне їй майно дочці ОСОБА_3 .

Згідно довідки Дмитрівської сільської ради міста Горішні Плавні Полтавської області від 04.08.2020 року № 03-40/2/1 (а.с.24) згідно запису № 0254-1 а, в погосподарській книзі № 3 виконкому Дмитрівської сільської ради гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована одиноко в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки виконавчого комітету Потапцівської сільської ради від 24 вересня 2020 року № 201 (а.с.25) ОСОБА_5 дійсно на день смерті проживала, без реєстрації, з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно копії довіреності від 24 червня 2015 року (а.с.26-27) ОСОБА_5 надала довіреність на представництво її інтересів ОСОБА_3 , яка було посвідчена приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Стеблиною С.В.

Згідно листа Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегійонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) №355/01-16 від 07.08.2020 (а.с.28) вбачається, що ОСОБА_6 отримала відмову у видачі свідоцтва на спадщину після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку із тим, що ОСОБА_6 мала з спадкодавцем різні місця реєстрації, а тому повинна була подати заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного терміну з моменту її відкриття. Заявнику було роз`яснено, що юридичний факт постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем має бути встановлений винятково рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю.

Суд дійшов висновку про обгрунтованість заяви, оскільки судом встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 , на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину. Іншої можливості встановити цей факт заявник не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 7, 12, 13, 81, 89, 197, 198, 200, 293-294, 316, 318, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: Територіальна громада с. Дмитрівка, в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 із спадкодавцем ОСОБА_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Лазірці, Канівського району, Черкаської області, на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Головуючий О . М . Льон