Провадження № 6/638/579/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Суркової М.О.,

представника боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в приміщенні суду заяву ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Стягувач звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі №638/19166/17. Свою заявою обґрунтовує тим, що на підставі рішення по справі №638/19166/17 отримав виконавчі листи, боржник ухиляється від добровільного виконання покладених на нього зобов`язань, оплатив незначну частину боргу, у встановлений законом строк стягувач не подав виконавчий лист до примусового виконання, оскільки з 12.03.2020 року знаходився на самоізоляції згідно постанови про карантинні заходи для людей похилого віку.

У судовому засіданні представник боржника заперечував у задоволенні заяви, оскільки органами ДВС забезпечена безперебійна робота у період карантину, зокрема за допомогою інформаційно-комунікаційних технологій. Стягувач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином, причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення слухання справу суду не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Суд, вислухавши пояснення представника боржника, дослідивши матеріали заяви та справи прийшов до наступного.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 15.05.2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 , до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено (справа №638/19166/17). 27.09.2018 року позивачем отримано три виконавчих листи по справі, строк пред`явлення до виконання становить до 15.06.2021 року.

Згідно із ч. 1,6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців; стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Тобто єдиною підставою для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є визнання судом такого пропущеного строку саме з поважних причин.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, та підтверджені належними доказами.

Так, дійсно, Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Самоізоляція - перебування особи, стосовно якої є обґрунтовані підстави щодо ризику інфікування або поширення нею інфекційної хвороби, у визначеному нею місці (приміщенні) з метою дотримання протиепідемічних заходів на основі зобов`язання особи.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту Постанова) на всій території України з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року установлено карантин.

Згідно з п. 4 Постанови в редакції станом на 04.04.2020 встановлено, що особами, які потребують самоізоляції, є зокрема особи, які досягли 60-річного віку, крім осіб, які здійснюють заходи, пов`язані з недопущенням поширення COVID-19, забезпечують діяльність об`єктів критичної інфраструктури.

У період з 1 серпня до 19 грудня 2020 р. на території України карантин діяв, на підставі постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Пунктом 20 зазначеної постанови встановлено, що самоізоляції підлягають:

1) особи, які мали контакт з пацієнтом з підтвердженим випадком COVID-19, крім осіб, які під час виконання службових обов`язків використовували засоби індивідуального захисту відповідно до рекомендацій щодо їх застосування;

2) особи з підозрою на інфікування або з підтвердженим діагнозом захворювання на COVID-19 у легкій формі за умови, що особа не потребує госпіталізації;

3) громадяни України, що перетинають державний кордон та прибули з держави із значним поширенням COVID-19, крім таких осіб, якщо немає підстав вважати, що вони були в контакті із хворою на COVID-19 особою:

осіб, які не досягли 12 років;

працівників дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв офіційних міжнародних місій, організацій, акредитованих в Україні, та членів їх сімей;

членів офіційних урядових та інших делегацій України, які повертаються в Україну після здійснення короткотермінових відряджень за кордон з метою участі в міжнародних консультаціях, переговорах, конференціях, сесіях органів міжнародних організацій, засіданнях міжурядових комісій, інших спільних міждержавних органів;

водіїв та членів екіпажу вантажних транспортних засобів, автобусів, що здійснюють регулярні перевезення, членів екіпажів повітряних, морських і річкових суден, членів поїзних і локомотивних бригад;

осіб, що здійснюють перевезення гемопоетичних стовбурових клітин для трансплантації;

осіб, які мають негативний результат тестування на COVID-19 методом полімеразної ланцюгової реакції, який проведено не більш як за 48 годин до перетинання кордону;

4) особи, які прибувають з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, крім таких осіб, якщо немає підстав вважати, що вони були в контакті із хворою на COVID-19 особою:

осіб, які не досягли 12 років;

працівників представництв офіційних міжнародних місій, організацій, акредитованих в Україні;

5) особи з підтвердженим діагнозом COVID-19, виписані із закладу охорони здоров`я, до моменту одужання відповідно до галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я.

Державою із значним поширенням COVID-19 є держава, в якій кількість нових випадків реєстрації хвороби COVID-19 на 100 тис. населення за останні 14 днів перевищує кількість таких випадків в Україні.

Перелік держав із значним поширенням COVID-19 формується Міністерством охорони здоров`я та переглядається кожні сім днів.

Особа, яка підлягає самоізоляції у зв`язку з перетинанням державного кордону або контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповані території в Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та виїзду з них, зобов`язана встановити та активувати мобільний додаток системи «Дія» (далі - мобільний додаток). У разі неможливості встановлення такого мобільного додатка особа підлягає обсервації.

Самоізоляція, обсервація особи у зв`язку з перетинанням державного кордону або контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповані території в Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та виїзду з них припиняється в разі одержання негативного результату тестування на COVID-19 методом полімеразної ланцюгової реакції, який проведено після перетинання державного кордону або контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповані території в Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя.

Тобто, з 01.08.2020 року особи, які досягли 60-річного віку не потребували обов`язкової самоізоляції, а відтак посилання стягувача на неможливість звернутись зі заявою про примусове виконання рішення суду через перебування на самоізоляції є помилковими, оскільки період самоізоляції стягувача становив з 04.04.2020 року по 31.07.2020 рік, стягувачем не зазначено жодної іншої причини пропуску трирічного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Будучи обізнаним про те, що рішення набрало законної сили, а боржник лише частково вносить кошти в незначному розмірі на виконання рішення, стягувач, проявивши розумну обачність, мав можливість пред`явити виконавчі листи до виконання у період до 15.06.2021 року.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, оскільки судом не встановлено причин поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», ст.433 ЦПК України,-

постановив:

Заяву ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 30.11.2021 року.

Головуючий Є.В.Невеніцин