Справа № 495/6270/20
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

24 листопада 2021 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Заверюха В.О., при секретарі - Червинській І.В.,

за участю:

представника позивача - адвоката Гетманченко І.С., представника відповідача - адвоката Холудєєва Б.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.09.2020 року серії НОМЕР_1 , актовий запис №79. Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги та звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак листом приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Драченко А.Н. від 02.09.2020 року №75/01-16 позивачу було відмовлено у прийнятті спадщини, у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх прав. Строк прийняття спадщини ОСОБА_1 було пропущено з поважних причин, оскільки син позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 страждає дуже рідкісним спадковим захворюванням - гемофілією. З моменту смерті батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач весь час перебував із сином, який потребував постійного посиленого нагляду з боку батьків та лікарів, з огляду на свій вік (три роки) та через підвищений ризик отримання будь-яких травм, які у зв`язку з характером хвороби несуть загрозу для життя та здоров`я дитини, позивач систематично перебував на стаціонарному денному лікуванні із сином, проходив з дитиною необхідні обстеження, пройшов курси та інструктаж по терміновій медичній допомозі в перші хвилини від початку розвитку ознак прояву захворювання. Окрім постійного нагляду за дитиною, наданням першої необхідної допомоги, проведенням профілактики крововиливів, відвідуванням лікарів та систематичним перебуванням на стаціонарному лікуванні сина, позивач ще й був зайнятий на роботі, оскільки він єдиний, хто матеріально забезпечує сім`ю. Вказані обставини були об`єктивною перешкодою позивачу для відвідування нотаріуса та своєчасного подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті батька та підтверджується доказами. Із відповіді сімейного лікаря КНП «ЦПМСД «Русанівка» від 23.09.2020 року, вбачається, що для забезпечення послідовності надання екстреної медичної допомоги у перші хвилини та до госпітальному етапі з проявами кровотечі у сина, який хворіє гемофілією, його батько ОСОБА_1 пройшов курси та інструктаж по терміновій медичній допомозі в перші хвилини від початку розвитку ознак прояву захворювання. Позивач завжди був присутній при денному стаціонарному лікуванні, внутрішньовенному введенні концентрату фактору згортання крові своїй дитині, так як за період часу з 01.01.2018 року по 01.09.2020 рік при проведенні ін`єкційного лікування необхідно психологічна підтримка, а також надійна фіксація дитини. У дитини позивача захворювання невиліковне і потребує постійної профілактики крововиливів. Для цього батьки постійно проходять інструктаж по невідкладній допомозі дитині, при будь-яких навіть незначних травмах та гематомах організовують дитині необхідні умови для нормального розвитку та потребують додаткового та посиленого нагляду. Крім того, факт, що син позивача систематично проходив лікування у стаціонарі підтверджується відомостями з історії хвороби останнього №26033 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Солом`янського району м.Києва. Таким чином, наведені вище причини були об`єктивними та істотними труднощами для позивача, як спадкоємця, на вчинення дій, пов`язаних із прийняттям спадщини та свідчать про поважність пропуску позивачем строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та наявність підстав для його поновлення.

Стислий виклад позиції відповідача

Представник відповідача скористався своїм правом відповідно до ст.178 ЦПК України та на адресу суду надав відзив в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , видане 16.10.2018 року виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. Поховання та усі ритуальні послуги були зроблені та сплачені відповідачем ОСОБА_2 , позивач навіть не побажав приїхати на похорони свого батька. 19.01.2017 року спадкодавець ОСОБА_3 на ім`я відповідача ОСОБА_2 склав заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Драченко А.Н., реєстровий в реєстрі за №02, який за життя не був скасований та відмінений. Спадкове майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 6,58 га, що розташована на території Бритівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, належало батькам дружині ОСОБА_3 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджуються свідоцтвом про право власності на нерухоме майно видане 09.01.2004 року виконавчим комітетом Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД №001856 виданий 25.11.2004 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області. Після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 фактично спадщину прийняла їх донька - ОСОБА_7 , яка не встигла оформити свої спадкові права, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 12.01.2017 року. Після смерті дружини, виконуя останню її волю, ОСОБА_3 склав заповіт на ім`я відповідача ОСОБА_2 , який був посвідчений 19.01.2017 року приватним нотаріусом Білгород- Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Драченко А.Н.. Тобто, до дня смерті ОСОБА_8 у ОСОБА_3 ніякого нерухомого майна не було. Згідно ст.1268 ЦК України, у встановлений законом строк, відповідач подала до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Драченко А.Н. заяву про прийняття спадщини за заповітом. А отже, відсутні будь-які поважні причини для поновлення позивачу строку для прийняття спадщини, з наданих позивачем доказів не достатньо для висновку про поважність причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини. В зв`язку з викладеним просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Рух справи у суді

13.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовною заявою до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.10.2020 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.01.2021 року від приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Дранченко А.Н. витребувана інформації про осіб, які зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з наданням копії спадкової справи №5/2019.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2021 року відповідач Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області замінений на належного відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.06.2021 року підготовче провадження по справі закрито та по справа призначена до судового розгляду по суті.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.08.2021 року суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О. заявив самовідвід від участі у справі №495/6270/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно розпорядження №356 від 14.09.2021 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа №495/6270/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха В.О..

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.09.2021 року справа прийнята до свого провадження та призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, в своїх поясненнях посилалася на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити, відзив підтримав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вислухавши представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 16.10.2018 року, з дати його смерті відкрилася спадщина.

В позові позивач зазначає, що він є спадкоємцем за законом першої черги та підставі чого звернувся з заявою до нотаріальної контори для прийняття спадщини за законом, проте листом приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Драченко А.Н. від 02.09.2020 року №75/01-16 позивачу було відмовлено у прийнятті спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх прав.

Тобто, позивач, як спадкоємець першої черги за законом (ст.1261 ЦК України), з урахуванням приписів ст.1268-1270 ЦК України, у разі прийняття спадщини після смерті батька, повинен був у строк звернутись із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, однак цього не зробив, тобто, пропустив строк для прийняття спадщини.

Позивач обґрунтовує поважність причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини наявністю хвороби у його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки дитина страждає дуже рідкісним спадковим захворюванням - гемофілією. З моменту смерті батька, позивач весь час перебував із сином, який потребував постійного посиленого нагляду з боку батьків та лікарів. З огляду на свій вік (три роки) та через підвищений ризик отримання будь-яких травм, які у зв`язку з характером хвороби несуть загрозу для життя та здоров`я дитини, позивач систематично перебував на стаціонарному денному лікуванні із сином, проходив з дитиною необхідні обстеження, пройшов курси та інструктаж по терміновій медичній допомозі в перші хвилини від початку розвитку ознак прояву захворювання. Окрім постійного нагляду за дитиною, наданням першої необхідної допомоги, проведенням профілактики крововиливів, відвідуванням лікарів та систематичним перебуванням на стаціонарному лікуванні сина, позивач ще й був зайнятий на роботі, оскільки він єдиний, хто матеріально забезпечує сім`ю. А отже, позивач вважає, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому йому можливо визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до приписів ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Стаття 1272 ЦК України визначає, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її . За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст.1234 ЦК України право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до спадкової справи №5/2019, яка заведена приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської облатів Драченко А.Н. відносно майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та наданої згідно ухвали суду про її витребування вбачається, що із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 звернулась відповідач ОСОБА_2 01.02.2019 року.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Драченко А.Н. було посвідчено 19.01.2017 року та зареєстровано в реєстрі за №2 заповіт складений ОСОБА_3 , який зробив розпорядження та все своє майно заповів ОСОБА_2 ..

З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи судом встановлено іншого спадкоємця за заповітом, який було посвідчено приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Драченко А.Н. 19.01.2017 року та зареєстровано в реєстрі за №2 та яким ОСОБА_3 добровільно на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і де б не знаходилось, яке буде належати йому на день смерті заповів ОСОБА_2 ..

Якщо фізична особа склала заповіт, таким чином розпорядившись своєю власністю на випадок смерті, і не скасувала його, то у разі її смерті спадкування здійснюється за заповітом, який є останньою волею спадкодавця.

Спадкування за заповітом поставлене, серед видів спадкування, на перше місце відповідно до домінанти пріоритетності волі особи. Це підтверджується статтею 1223 ЦК України, яка залишає право на спадкування спадкоємцям за законом лише за відсутності заповіту або повного чи часткового визнання заповіту недійсним, неприйняття (відмови) спадщини спадкоємцем за заповітом, усунення від права на спадкування спадкоємця за заповітом, неохоплення заповітом усієї спадщини.

В свою чергу позивач не був позбавлений можливості з`ясувати за життя батька ОСОБА_3 наявність заповідального розпорядження та не мав перешкод для звернення до державної чи приватних нотаріальних контор, які б у обов`язковому порядку повідомили його, як спадкоємця за законом першої черги, про наявність чи відсуніть заповіту.

Тому, вирішуючи спір у цій справі необхідно враховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права та дотримано принцип пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав спадкоємця в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.6 п.24 постанови №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Згідно Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

У Постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17 вказано, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (постанова ВСУ у справі № 6-1320цс17 від 23.08.2017).

Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця, який пропустив цей строк.

Якщо ж у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відсутні. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12.

Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, на обґрунтування поважності причин пропуску такого строку позивач посилався на дуже рідкісне спадкове захворювання його сина - гемофілією. В звязку з чим, позивач весь час перебував із сином, який потребував постійного посиленого нагляду з боку батьків та лікарів, позивач систематично перебував на стаціонарному денному лікуванні із сином, проходив з дитиною необхідні обстеження, пройшов курси та інструктаж по терміновій медичній допомозі. Окрім постійного нагляду за дитиною, наданням першої необхідної допомоги, проведенням профілактики крововиливів, відвідуванням лікарів та систематичним перебуванням на стаціонарному лікуванні сина, позивач ще й був зайнятий на роботі, оскільки він єдиний, хто матеріально забезпечує сім`ю.

З оглядну на викладене, наявність захворювання сина, на яке посилається позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, не є тією обставиною, що створює об`єктивні, непереборні та істотні труднощі для спадкоємця на своєчасне подання заяви про прийняття спадщини.

Оскільки, чинне законодавство України (в тому числі Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5) передбачає декілька варіантів порядку реалізації громадянами права подання заяви про прийняття спадщини. У випадку, якщо фізична особа за станом свого здоров`я або іншими причинами не має можливості прийти до нотаріальної контори, то така особа може запросити нотаріуса додому для особистого написання заяви у присутності нотаріуса або ж направити таку заяву поштою з обов`язковим засвідченням справжності підпису заявника.

Сама процедура прийняття спадщини за законодавством України є досить простою та не вимагає від спадкоємців особливої підготовки, збору документів тощо. Необхідно лише подати заяву про прийняття спадщини.

Позивач вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи представником позивача не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, до того ж, заяву про намір прийняти спадщину після смерті батька позивач міг направити нотаріусу поштою за місцем відкриття спадщини, проте чого не зробив.

Висновки за результатами розгляду справи

Вказані обставини позбавляють права на спадкування спадкоємця за законом, яким є позивач ОСОБА_1 , а отже, і підстав для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини суд не вбачає, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.4, 12-13, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.О.Заверюха