У Х В А Л А

Іменем України

30 листопада 2021 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Сенюта В.О., перевіривши виконання вимог ст.ст. 174-177 ЦПК України за зверненням ОСОБА_1 про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, відшкодувати моральну шкоду,-

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду м. Києва надійшло звернення ОСОБА_1 про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, відшкодувати моральну шкоду.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Старшим секретарем суду та діловодом Деснянського районного суду м. Києва складено акт від 24.11.2021 року про відсутність документів, які зазначені заявником у зверненні, а саме письмові матеріали справи не містять: довідки про розмір середнього заробітку, копії листування з Деснянським управлінням освіти, органами МВС України, аудіо - фото та відео фіксацію дій посадових осіб, які вказані в додатку звернення про встановлення правосуддя від 22.11.2021 року.

Згідно положення ст.. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Таким чином, звертаючись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, має подаватися позовна заява, а не звернення про встановлення правосуддя.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Таким чином, позивачу необхідно викласти позовну заяву у новій редакції, вказавши:

прізвище, ім`я та по батькові позивача відповідно до його паспортних даних;

прізвище, ім`я та по батькові відповідачів, їх місце проживання чи перебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків, за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Враховуючи положення ч.ч. 1, 2 ст. 177 ЦПК України та предмет позову, позивачу необхідно додати до позовної заяви її копії відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

За змістом частин 2, 5статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Суд звертає увагу на те, що всі долучені документи до позовної заяви мають бути завірені належним чином.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач звертаючись до суду із вказаним позовом вважає, себе таким, що звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Позовні вимоги позивача стягнути із відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу - не є вимогами, які стосуються виплати позивачу заробітної плати та поновлення останнього на роботі, а тому в цій частині позивач не звільняється від сплати судового збору в порядку ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

За змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав працівників від незаконного звільнення з роботи, і не входить до структури заробітної плати, оскільки середній заробіток не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ у всіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Згідно правової позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 28 листопада 2018 року вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Станом на 01.01.2021 року, на підставі ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлений розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 2270 ,00 грн.

Відповідно до положення ст.. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908,00 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11350,00 грн.).

Позивач в своїй заяві просить стягнути середній заробіток за час його відсторонення з 22.10.2021 року проте, розрахунок суми відсутній.

Враховуючи викладене вище, позивачу необхідно сплатити судовий збір з урахуванням сум позовних вимог про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, про стягнення моральної шкоди та надати квитанцію про сплату.

Крім того, позивачу необхідно узгодити прохальну частину, враховуючи позовні вимоги та вказаних позивачем відповідачів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Звернення ОСОБА_1 про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, відшкодувати моральну шкоду - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.О. Сенюта