Справа № 748/1783/21
Провадження № 2-о/750/198/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря - Левченко А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

заінтересовані особи: Територіальна громада села Семенягівка Чернігівського району Чернігівської області в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Кравченко Тетяна Володимирівна,

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт прийняття нею спадщини після матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Пакуль Чернігівського району Чернігівської області, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті матері.

Згідно ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2021 року справу за вказаною заявою передано на розгляд до Деснянського районного суду м. Чернігова за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Заявник у судове засідання подав клопотання про розгляд справи без його участі, вказавши, що заяву підтримує та просить задовольнити.

Представник Територіальної громади села Семенягівка Чернігівського району Чернігівської області в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, заяв чи клопотань до суду не подав.

Приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Кравченко Т.В. у судове засідання не з`явилась, надіслала до суду клопотання про розгляд справи без її участі.

У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.09.1953, складеного російською мовою, батьками « ОСОБА_1 » записані: « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_2 » (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який відноситься до суспільної групи господарств «колгоспний двір» (а.с. 18).

Згідно відповіді приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Кравченко Т.В. № 325/01-16 від 16.08.2021, спадкова справа щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилась (а.с. 51, 52, 53).

Вказана інформація також підтверджується довідкою Державного нотаріального архіву Чернігівської області (а.с. 54).

В липні 2021 року заявник звернулась до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав після смерті матері, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки завником достеменно не підтверджено факт прийняття спадщини після смерті своєї матері - ОСОБА_2 , а також обставини спільного проживання спадкодавця разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини.

Як вбачається з копії довідки Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 629 від 29 червня 2021 року, ОСОБА_2 на день своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю дочкою - ОСОБА_1 , яка проживала за даною адресою без реєстрації (а.с. 14).

Згідно копії довідки Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 628 від 29 червня 2021 року, ОСОБА_1 , станом на 15 квітня 1991 рік, постійно проживала без реєстрації свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_2 (а.с. 15).

Відповідно до копії акту про встановлення факту проживання, складеного 22 червня 2021 року сусідами по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вбачається що ОСОБА_2 на день своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю дочкою - ОСОБА_1 , яка проживала за даною адресою без реєстрації свого місця проживання та здійснювала догляд за ОСОБА_2 , вели з останньою спільне господарство. Після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 продовжувала проживати за вищевказаною адресою та підтримувала в належному стані будинок і прилеглу територію (а.с. 16).

Згідно копії акту про фактичне проживання від 22 червня 2021 року, ОСОБА_1 на даний час фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Відповідно до довідки Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 615 від 14 червня 2021 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи господарств «колгоспний двір», головою якого була ОСОБА_2 , 1910 року народження, а членом значилася - ОСОБА_1 , 1942 року народження (а.с. 18).

Також ОСОБА_1 сплачує за комунальні послуги за вказаною адресою, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 22-33).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Часом відкриття спадщини згідно зі ст. 525 ЦК УРСР є день смерті спадкодавця.

Статтею 548 ЦК УРСР було передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Згідно ст. 529 ЦК УРСР діти є спадкоємцями першої черги.

Відповідно до пункту 113 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (в редакції 1994 р.) «Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном».

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини суд має виходити з положень ст. 549 ЦК УРСР (1963р.), за якою діями, що свідчать про прийняття спадщини є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень абз. 1 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 16 даної Постанови передбачено, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Також, згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення даного факту має для заявника юридичне значення і потрібне для реалізації спадкових прав, а тому суд вбачає за можливе встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Пакуль Чернігівського району Чернігівської області, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 293, 315, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщини після матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Пакуль Чернігівського району Чернігівської області, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.П. Рахманкулова