Провадження № 22-ц/810/968/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

02 лютого 2021 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 , відповідач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»,

розглянувши заяву особи, що не брала участі у справі - ОСОБА_2 - про заміну сторони позивача у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року позивачка ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 звернулась із вказаним позовом до суду, який мотивувала тим, що в липні 2013 року позивачка придбала в ТВТБВ № 10012/0183 - філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк», розташованому в м. Первомайськ Луганської області, середньострокові казначейські зобов`язання України на пред`явника серії Б номінальною вартістю 500 доларів США з датою погашення після 28 листопаду 2014 року (далі - казначейські зобов`язання) в кількості 89 одиниць за номерами з 068290 по 068378 на загальну суму 44500 доларів США.

Порядок проведення випуску, обслуговування та погашення казначейських зобов`язань регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2012 року № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань». Пунктом 4 вказаної постанови КМУ передбачено, що генеральним агентом розміщення, доставки, інкасації, обслуговування обігу, погашення та знищення казначейських зобов`язань є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Пунктом 3 Умов розміщення та погашення казначейських зобов`язань, затверджених вказаною постановою КМУ, сертифікат серії Б містить чотири купони. Розмір доходу за кожним купоном казначейського зобов`язання (кожні півроку) - 20 доларів США. Згідно з п. 15 вказаних Умов, погашення казначейських зобов`язань та виплата доходу за ними припиняються через один рік після дати погашення, зазначеної у сертифікаті - до 28.11.2015 року.

25.07.2013 між позивачкою та AT «Ощадбанк» було укладено кредитний договір № 61_183, згідно з яким позивачка отримала 210 000 грн. на строк до 03.12.2014 з відсотковою ставкою 16 % та обов`язком щомісячного погашення відсотків за кредитом. Пунктами 3.5.1, 3.5.2 вказаного договору, в разі відсутності або недостатності коштів на поточному рахунку позичальника (позивачки), банку надавалося право договірного списання з рахунків позивачки, відкритих у відповідача, у т.ч. з рахунку в іноземній валюті (долар США).

З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором було укладено договір застави цінних паперів № 61_183, згідно з яким належні позивачу казначейські зобов`язання за номерами з 068290 по 068378 (89 од.) на загальну суму 44500 доларів США було передано до філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» - ТВТБВ № 10012/0183. Одним із способів позасудового звернення стягнення на предмет застави (п. 7.2.2 договору застави).

26.09.2013, в зв`язку з виведенням частини казначейських зобов`язань з номерами з 068349 по 068378 в кількості 30 одиниць в забезпечення по іншому кредитному договору, між сторонами було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору, в якому зазначено, що виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечується заставою казначейських зобов`язань загальною кількістю 59 одиниць. Аналогічна за змістом додаткова угода від 26.09.2013 була укладена до договору застави цінних паперів від 25.07.2013.

Пізніше, у вересні 2013 року позивачка придбала в тому ж відділенні AT «Ощадбанк» казначейські зобов`язання в кількості 35 одиниць за номерами з 0682220 по 0683254 на загальну суму 17500 доларів США.

27.09.2013 між позивачкою та AT «Ощадбанк» було укладено кредитний договір № 144_183, згідно з яким позивачка отримала 233 000 грн. на строк до 03.12.2014 року з відсотковою ставкою 16 %. З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором було укладено договір застави цінних паперів № 144_183, згідно з яким належні позивачці казначейські зобов`язання за номерами з 068220 по 068254 та з 068349 по 068378 в кількості 65 штук на загальну суму 32500 доларів США було передано до філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» - ТВТБВ № 10012/0183.

З метою забезпечення виконання позивачкою умов кредитних договорів, між позивачкою та AT «Ощадбанк», в особі керуючого Луганського обласного управління Оверчука О.М., було укладено договори купівлі-продажу казначейських зобов`язань № 61_183 від 25.07.2013 року та № 144_183 від 27.09.2013. Згідно п. 2.1. договору купівлі-продажу цінних паперів № 61_183 сторони домовилися, що обов`язок Продавця (Позивачки) передати у власність Покупця (Відповідача) казначейські зобов`язання виникає у разі прострочення Продавцем виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № 61_183 від 25 липня 2013, укладеного між сторонами. Відповідно до п. 2.2. вказаного договору купівлі-продажу Покупець був зобов`язаний протягом 2 банківських днів після прострочення з боку Продавця (в частині погашення грошових зобов`язань за кредитним договором) сплатити договірну вартість цінних паперів, зазначену в п. 1.2.11 Договору на поточний рахунок Позивачки (валюта рахунку - долар США), відкритий у Відповідача. Договірна вартість казначейських зобов`язань зазначена в розмірі номінальної вартості цінних паперів 500 доларів США за одиницю, або 44500доларів США за 89 казначейських зобов`язань .Пізніше, кількість казначейських зобов`язань, які є предметом цього договору, була зменшена до 59 одиниць, але додаткова угода щодо цього у Позивачки не збереглася.

Договір купівлі-продажу № 144_183 від 27.09.2013 є цілком аналогічним, за виключенням того, що кількість казначейських зобов`язань складає 65 одиниць, загальна договірна вартість складає 32500 доларів США, а відкладальною умовою відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦК України є факт прострочення виконання Позивачкою грошових зобов`язань за кредитним договором № 144-183 від 27.09.13.

Усі казначейські зобов`язання знаходилися на зберіганні у відповідача - ТВТБВ № 10012/0183 - філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк», розташованому в м. Первомайськ Луганської області.

Пунктом 2.3. вказаних договорів купівлі-продажу передбачено, що оскільки Відповідач правомірно володіє цінними паперами, які передані йому Продавцем на підставі іншого правочину (зберігання відповідно до умов Договору застави цінних паперів № 61_183 від 25 липня 2013 року), право власності до Покупця за цим Договором переходить за умови та в момент сплати ним Продавцеві договірної вартості цінних паперів згідно п. 1.2.11, 2.2. цього Договору.

У зв`язку з початком здійснення антитерористичної операції на території Луганської області позивачка була вимушена тимчасово виїхати з зони бойових дій та, починаючи з липня 2014 року, не змогла своєчасно виконати свої зобов`язання в частині погашення кредитів та сплати відсотків.

13 листопада 2014 року позивачка звернулася до голови правління ПАТ «Ощадбанк» з пропозицією сплатити заборгованість за кредитними договорами за рахунок заставного майна, а залишок суми розмістити на депозитному рахунку в AT «Ощадбанк». У відповідь позивачка отримала листа заступника голови правління AT «Ощадбанк» за № 11/5-22/163/2275 від 15.12.2014 року з повідомленням про призупинення здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою та нагадуванням про обов`язок позичальника виконати кредитні зобов`язання.

У зв`язку з втратою Відповідачем казначейських зобов`язань (які виступали предметом застави і предметом договорів купівлі-продажу) позивачка у 2015 році змушена була здійснити заходи щодо отримання свого майна та спромоглася отримати в м. Луганську свої казначейські зобов`язання в кількості 124 одиниці.

З урахуванням того, що 28.11.2015 року строк погашення казначейських зобов`язань сплив, 26.11.2015 року позивачка повторно звернулася до Луганського обласного управління «Ощадбанку», розташованого в м. Сєвєродонецьк, з вимогою про виконання обов`язків банку в частині перерахування коштів на валютний рахунок позивачки відповідно до договорів купівлі-продажу цінних паперів або погашення казначейських зобов`язань та сплати коштів, які залишаться після погашення кредитів. Представники банку відмовилися прийняти казначейські зобов`язання та сплатити кошти.

Із посиланням як на правову підставу своїх вимог на ст. 526, ч. 3,4 ст. 692, 610, ч. 2 ст. 625 ЦК України, п. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, враховуючи невиконання Банком відповідно до умов договору купівлі-продажу цінних паперів у разі настання однієї із скасувальних обставин (п. 2.6. Договору) своїх зобов`язань в частині перерахування коштів на валютний рахунок Позивачки, вона просила суд стягнути на її користь з Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії - Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» заборгованість у сумі 62000 доларів США, 3% річних з вказаної суми за період з 26.11.2015 року по 26.11.2018 року у сумі 5580 доларів США, а загалом 67580,00 доларів США.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 62 000 доларів США та 3 % річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5 580 доларів США, а усього: 67580 доларів США. Стягнуто судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу за необґрунтованістю та у зв`язку з пропуском строків позовної давності.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження. Ухвалою суду від 11 січня 2021 року справу призначено до апеляційного розгляду на 02 лютого 2021 року о 14.30 год.

25 січня 2021 року на адресу Луганського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 , який не є учасником по справі, про заміну позивача по справі, посилаючись на те, що між ОСОБА_1 (Цедент), яка є позивачкою та стягувачем у справі №428/15646/18, та ОСОБА_2 (Цесіонарій) було укладено договір відступлення права вимоги (цесії). Відповідно до п. 1 вказаного договору Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цедентові, і стає кредитором за договорами купівлі-продажу казначейських зобов`язань (цінних паперів) від 25.07.2013 № 61_183 та № 144_183 від 27.09.2013, укладених між ОСОБА_1 (Цедентом) та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», та набуває право вимоги до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в сумі 62 000 доларів США та 3 % річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5 580 доларів США, а усього: 67580 доларів США згідно рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 року.

Від відповідача надійшли заперечення проти заяви про заміну позивача, в яких просить відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про заміну позивача, посилаючись на те, що будь-якого виконавчого провадження щодо вимог, які вказані в договорі відступлення права вимоги та сторонами в якому є ОСОБА_1 в якості стягувача та Банк в якості боржника, на цей час не має; предметом договору цесії від 12.01.2021 року є саме право вимоги за рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 року, яке ще не набрало законної сили, а тому у заявника право вимоги ще не виникло; копія договору відступлення права вимоги від 12.01.2021 року не завірена належним чином, як то вимагає законодавство; договори купівлі-продажу, по яких ОСОБА_2 просить здійснити правонаступництво, укладені з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 перед Банком за відповідними Кредитними договорами, по яких наразі існують невиконані з боку ОСОБА_1 зобов`язання та триває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 грошових сум на користь Банку.

Розглянувши заяву про заміну позивача по справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Вищезазначені обставини укладення між сторонами кредитних договорів, договорів застави та купівлі-продажу цінних паперів ніким не оспорюються.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Підставою для процесуального правонаступництва є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

До заяви про заміну позивача ОСОБА_2 додано копію договору відступлення права вимоги (цесії) від 12.01.2021 року, однак ця копія не завірена належним чином.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються до суду в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту від 7.04.2003 №55, Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції від 18.06.2015 №1000/5, інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти.

Відповідно до п. 8 розд. 10 правил копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія». Оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документа, відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом» чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку. Підпис відповідальної особи засвідчують на документі відбитком печатки організації. Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ.

Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові №160/7887/18 від 8 травня 2019 року .

У відповідності до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Судом встановлено, що не завірена копія договору відступлення права вимоги (цесії) від 12 січня 2021 року не є належним і допустимим доказом в розумінні норм цивільного процесуального закону та не може враховуватись при вирішенні питання про заміну сторони позивача у справі.

Крім того, колегія суддів зазначає, що за змістом ст. 512 ЦК України, що регулює підстави заміни кредитора у зобов`язанні, йдеться, зокрема саме про передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), яким не є рішення суду, що не набрало законної сили, та правонаступництво.

Тому слушними є заперечення представника Відповідача по справі про заміну сторони, а підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про заміну сторони позивача у справі наразі відсутні.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні такої заяви ОСОБА_2 як особи, яка не брала участі у справі.

Керуючись ст. 55, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну позивача правонаступником у справі відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Дата складення повного тексту ухвали - 02 лютого 2021 року.

Головуючий

Судді: