Справа № 463/4410/21
Провадження № 2/463/1183/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Нора Н.В.

при секретарі Заверуха О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивує тим, що йому на праві власності належить 44/54 частини будинку АДРЕСА_1 із відповідною частиною господарських будівель. Вказаний будинок належав на праві власності його дідові ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки за життя дід не склав заповіту, відтак його спадкоємцями за законом були дружина - ОСОБА_11 та діти: його матір ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_13 померла і її спадкоємцем є ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_14 і її спадкоємцем є ОСОБА_7 . З вказаних спадкоємців ОСОБА_10 , 4 осіб, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в установленому порядку відмовились від спадщини. Своєю чергою, спадкоємці ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 в установленому порядку прийняли спадщину, розмір частки якої для кожного з спадкоємців становив 1/6 частину спадкового майна. Щодо ОСОБА_9 , який на той час постійно проживав на території Російської Федерації, то такий спадщину після ОСОБА_10 не прийняв, не подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини і не вступивши у фактичне володіння та користування спадковим майном.

Вказане підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.04.1995р., виданого Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою, зареєстрованому в реєстрі за № 1783, а також матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_10

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла бабця - ОСОБА_11 . На час смерті бабі, як спадкоємцю ОСОБА_10 , належало 1/6 частина вищевказаного будинку. Оскільки за життя баба не склала заповіту, то спадкоємцями за законом були її діти: його матір ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

З вказаних спадкоємців спадщину після ОСОБА_11 в установленому порядку прийняли ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 . Розмір частки якої для кожного з спадкоємців становив 1/54 частину спадкового майна (1/6 : 9 = 1/54). Також, ОСОБА_9 , який надалі проживав на території Російської Федерації, спадщину після ОСОБА_11 не прийняв, так як не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини і не вступив у фактичне володіння та користування спадковим майном.

Вказане підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.04.1995р., виданого Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою, зареєстрованому в реєстрі за № 1784, а також матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_11 .

Через кілька місяців потому, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 і ОСОБА_4 належні їм частини вищевказаному будинку, які в сукупності складали 14/54, на підставі договору дарування від 17.07.1995р. подарували його матері, ОСОБА_12 . З того часу, співвласниками вказаного будинку були: його матір ОСОБА_12 , розмір частки якої становив 4/9 (44/54), ОСОБА_6 з часткою 10/54 та ОСОБА_13 з часткою 10/54, спадкоємцем якої на даний час є ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла його матір, ОСОБА_12 , її спадкоємцем за законом є він ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.06.2019р. Крім того, після смерті матері, інші співвласники будинку ОСОБА_6 і ОСОБА_5 на підставі договору дарування 20/54 частин житлового будинку, належні їм частини згаданого будинку подарували йому. Таким чином, на даний час він є фактично єдиним власником зазначеного будинку.

Поряд з цим, вважає, що йому в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_12 , також належить 10/54 частин вказаного будинку, які складаються з 1/6 та 1/54 частин будинку, які не були успадковані ОСОБА_9 після смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відповідно. Тому просить позов задоволити. У підтвердження вимог покликається на копії свідоцтв про смерть, копії свідоцтв про право на спадщину, копії договорів дарування та інші долучені до справи документи, які просить вважати вичерпними в обґрунтування позову. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача ОСОБА_16 заявою до суду просить справу слухати у його відсутності та у відсутності позивача і позов задоволити в повному обсязі. Враховуючи представлені документи, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, заявами до суду позовні вимоги визнають, від прийняття спадщини відмовляються на користь позивача, просять позов задоволити. Суд приймає до уваги письмові пояснення відповідачів, враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів законодавець визначає як припинення дії, що порушує право.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З долученої до справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8) Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , вбачається, що ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 9)

В судовому засіданні були оглянуті спадкові справи після смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Спадкоємці ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 в установленому порядку прийняли спадщину, розмір частки якої для кожного з спадкоємців становив 1/6 частину спадкового майна, ОСОБА_9 спадщину після ОСОБА_10 не прийняв, не подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.04.1995р., виданого Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою, зареєстрованому в реєстрі за № 1783, а також матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_10 .

На час смерті ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , як спадкоємцю ОСОБА_10 , належало 1/6 частина вищевказаного будинку. Спадкоємцями які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_11 в установленому порядку являються: ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 . Розмір частки якої для кожного з спадкоємців становив 1/54 частину спадкового майна (1/6 : 9 = 1/54). ОСОБА_9 , спадщину після ОСОБА_11 не прийняв, так як не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини і не вступив у фактичне володіння та користування спадковим майном.

Вказане підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.04.1995р., виданого Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою, зареєстрованому в реєстрі за № 1784, а також матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_11 .

Встановлено що, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 і ОСОБА_4 належні їм частини вищевказаному будинку, які в сукупності складали 14/54, на підставі договору дарування від 17.07.1995р. подарували ОСОБА_12 .

З того часу, співвласниками вказаного будинку були: ОСОБА_12 , розмір частки якої становив 4/9 (44/54), ОСОБА_6 з часткою 10/54 та ОСОБА_13 з часткою 10/54, спадкоємцем якої на даний час є ОСОБА_5 .

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_12 , її спадкоємцем за законом є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.06.2019р.

Крім того, після смерті ОСОБА_12 , інші співвласники будинку ОСОБА_6 і ОСОБА_5 на підставі договору дарування 20/54 частин житлового будинку, належні їм частини згаданого будинку подарували ОСОБА_1 (а.с. 13).

У відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

З долучених до матеріалів справи заяв відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вбачається що заявами до суду позовні вимоги визнають, на вищевказані частки спадкового майна не претендують, проти задоволення позову не заперечують. (а.с. 70, 74, 79, 82, 85, 88, 93)

Згідно приписів ст. 548 ЦК УРСР чинного на час смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно з правилом ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Правилами ст. 554 ЦК УРСР встановлено, що в разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

Отже, ОСОБА_9 , як спадкоємець ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є таким, що не прийняв спадщину, оскільки не вчинив дії, передбачені ст. 549 ЦК УРСР.

Відповідно до статті 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року (Закону № 475/97- ВР), визначено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які передбачені законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

При цьому, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, що становлять 925,93 грн. судового збору.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 548, 549, 554 ЦК УРСР, ст.ст. 1268, 1270 ЦК України, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_15 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_7 (місце проживання: АДРЕСА_7 ), ОСОБА_8 (місце проживання: АДРЕСА_8 ), ОСОБА_9 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 10/54 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_15 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 ), ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_8 ), ОСОБА_7 (місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_9 ), ОСОБА_8 (місце проживання: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_10 ), ОСОБА_9 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на відшкодування сплаченого судового збору по 115,74 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Нор Н. В.