Постанова

Іменем України

22 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 333/3250/20

провадження № 61-17293 св 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

заявник - комунальне некомерційне підприємство «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги»;

заінтересована особа - ОСОБА_1 ;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2020 року у справі у складі колегії суддів: Кочеткової І. В.,

Дашковської А. В., Кримської О. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2020 комунальне некомерційне підприємство «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» (далі - КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги») звернулося до суду із заявою про госпіталізацію у психіатричну лікарню у примусовому порядку ОСОБА_1 , в якій просило вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку жінки, особа якої на момент її виявлення не була встановлена.

Заява мотивована тим, що особа госпіталізується вперше як невідома. За психічним станом жодних відомостей про себе надати не може, була затримана працівниками поліції на АДРЕСА_1 , де поводилася неадекватно, була збудженою: вила, кричала, ричала, то плакала, то сміялась, кусала людей, кидалася у бійку.

У зв`язку з такою поведінкою була доставлена працівниками поліції до приймального відділення комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги». Під час огляду особистих речей у хворої були вилучені записки хворобливого змісту. Згоду на госпіталізацію не надала. На запитання не відповідала, поводилася неадекватно, критично.

24 червня 2020 року невідома жінка була оглянута комісією лікарів-психіатрів, згідно з висновком якої ця жінка виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі гострого поліморфного психотичного розладу. За психічним станом є небезпечною для себе та оточуючих, а також неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2020 року у складі судді Наумової І. Й. заяву КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» про госпіталізацію у психіатричну лікарню у примусовому порядку невідомої жінки задоволено. Госпіталізовано до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги», що за адресою: вул. Оріхівське шосе, 10а у м. Запоріжжя, у примусовому порядку невідому жінку, яка під час розгляду справи назвалась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з її слів мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, адвокат Габуєв Г. Ю., який представляв інтереси ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу.

08 жовтня 2020 року на адресу Запорізького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги, поданої адвокатом Габуєвим Г. Ю. На обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначала, що від скарги адвоката Габуєва Г. Ю. вона відмовляється, претензій до лікарні не має.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2020 року заяву ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги, що подана адвокатом Габуєвим Г. Ю., задоволено. Прийнято відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2020 року. Апеляційне провадження, що відкрито за апеляційною скаргою адвоката Габуєва Г. Ю., який представляв інтереси ОСОБА_1 , закрито.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що особа, в інтересах якої адвокатом подано апеляційну скаргу, від апеляційної скарги відмовилася, з урахуванням положень статей 13, 43 ЦПК України, якими передбачено право учасника справи розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд, колегія суддів вважала за можливе прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги та закрити апеляційне провадження.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій заявник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати й передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає, посилаючись на порушення норм процесуального права, що судами першої та апеляційної інстанцій не було досліджено зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 22 жовтня 2020 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 333/3250/20із Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

У лютому 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що він, як представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, оскільки вважав її права порушеними. Зазначав, що подана ОСОБА_1 заява про відмову від апеляційної скарги не містить дані щодо місця проживання особи та її ідентифікаційний номер, наслідки відмови від апеляційної скарги їй не роз`яснено.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

За обставинами справи адвокат Габуєв Г. Ю. представляв інтереси ОСОБА_1 у суді першої інстанції за дорученням Запорізького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 25 червня 2020 року (а.с. 14).

Після проходження примусового курсу лікування ОСОБА_1 виписана із медичного закладу 23 липня 2020 року додому у задовільному стані, за висновком лікарсько-консультативної комісії продовження примусової госпіталізації не потребувала (а.с. 60).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 400 ЦПК України Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з пунктом 1 частини першої, частини другої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги. Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу.

Відповідно до частини четвертої, п`ятої, шостої статті 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

У разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Суд апеляційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині п`ятій статті 206 цього Кодексу.

Частиною п`ятою статті 206 ЦПК України передбачено, що суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Таким чином, прийняття відмови від апеляційної скарги пов`язується з обов`язком апеляційного суду перевіряти, чи у зв`язку з такою відмовою не порушуються права будь-яких осіб, оскільки право особи на відмову від апеляційної скарги не обмежене. При цьому апеляційний суд відповідно до пунктів 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України повинен роз`яснити передбачені частиною п`ятою статті 364 ЦПК України наслідки прийняття відмови від скарги. У разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Положеннями статей 13, 43 ЦПК України передбачено право учасника справи розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд.

Зокрема, у пункті 2 частини першої статті 43 ЦПК України зазначено про право особи брати участь у судових засіданнях. Постановляючи оскаржувану ухвалу, апеляційний суд виходив з того, що від особи, яка подала апеляційну скаргу, надійшло клопотання про відмову від апеляційної скарги.

Так, судом установлено, що 08 жовтня 2020 року поштою на адресу Запорізького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій зазначено, що від скарги адвоката вона відмовляється, претензій до лікарні не має (а.с. 94).

Отже, ОСОБА_1 була обізнана про подання її представником апеляційної скарги, проте скористалась своїм правом на подання заяви про відмову від апеляційної скарги.

З матеріалів справи убачається, що на час проведення судового засідання в суді апеляційної інстанції 18 серпня 2020 року особа, відносно якої була подана заява про госпіталізацію у психічну лікарню у примусовому порядку та назвалась ОСОБА_1 , вже була виписана з лікарні 27 липня 2020 року. Під час перебування у лікарні було встановлено її особу та адресу реєстрації, отримані документи на підтвердження. Представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - місце її проживання чи перебування невідоме (а.с. 53, 67-68)

Також встановлено, що судом апеляційної інстанції здійснювалися всі належні заходи з метою встановлення місця проживання ОСОБА_1 , зокрема, запити: до Полянівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області (а.с. 80), до комунальної установи «Запорізький спеціалізований обласний будинок дитини «Сонечко», в якому знаходяться діти ОСОБА_1 (а.с. 79); до управління державної міграційної служби України в Запорізькій області (а.с. 92); до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» з проханням надати інформацію чи не знаходиться ОСОБА_1 на повторному лікуванні (а.с. 96).

Оскільки встановити місце проживання чи перебування ОСОБА_1 не виявилось можливим, про розгляд справи, призначений на 03 листопада 2020 року, ОСОБА_1 було повідомлено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Запорізького апеляційного суду відповідно до вимог частини одинадцятої статті 128 ЦПК України.

Вказане свідчить, що приймаючи відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість заяви про відмову від апеляційної скарги та наявність підстав для закриття апеляційного провадження у справі. Ухвала суду апеляційної інстанції опублікована на офіційному веб-сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 06 листопада 2020 року.

Посилання заявника на відсутність анкетних даних у поданій ОСОБА_1 заяві колегія суддів відхиляє, оскільки відомостей про відкликання поданої заяви про відмову від апеляційної скарги немає, та й сама ОСОБА_1 не оскаржує судове рішення апеляційного суду.

Судове рішення суду апеляційної інстанції є достатньо мотивованим та таким, що відповідає нормам процесуального права.

Отже, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення апеляційного суду не впливають.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2020 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара