Справа № 649/769/20
Провадження № 2/649/8/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2021 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого Мамаєва В.А.
за участю секретаря судового засідання Шишки Н.М.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Лепетиха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги наступним. В березні 2013 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_2 Шлюб зареєстровано у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 81. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2014 року вони припинили шлюбні стосунки і проживають окремо вже довгий час. Шлюб розірвали на підставі заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2019 року. На даний час відповідач проживає самостійно. Сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач може забезпечити доньці належні умови для проживання та виховання, але їхня спільна дочка постійно потребує нормального харчування, придбання одягу, лікування, витрат на навчання. Для всього цього необхідно мати значні кошти, а враховуючи високі ціни та підвищення рівня необхідних витрат, позивач сама не здатна в повній мірі цього забезпечити. На момент звернення до суду з цим позовом, між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання ним свого обов`язку утримувати неповнолітню доньку. ОСОБА_2 отримує нерегулярний, але значний дохід, вважає, що встановлення аліментів у твердій грошовій сумі є найбільш доцільним, зважаючи на мінливий характер його доходів. Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 щомісячно на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення нею повноліття.
Позивач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не з`явилася, але надала письмову заяву, в якій позов підтримала та просить розглядати справу у її відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень, направлених за зареєстрованим місцем проживання відповідача, а тому суд відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів (постановити заочне рішення).
Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 01.08.2013 року, але ухиляється від утримання сина і матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча відповідно до ст. 51 Конституції України ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати дитину до її повноліття.
Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Так, п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, розділ 1, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Стаття 24 Конвенції про права дитини передбачає право дитини на користування найбільш досконалими послугами системи охорони здоров`я та засобами лікування хвороб і відновлення здоров`я.
Статтею 27 Конвенції про права дитини, закріплене право кожної дитини на достатній рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відображено і в українському законодавстві - ч. 2 ст. 51 Конституції України, якою передбачено, що обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і закріплюється в сімейному законодавстві.
Метою законодавчого закріплення права одного з батьків, з ким проживають діти, на отримання аліментів є насамперед захист інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, а не покращення матеріального стану отримувача аліментів.
Суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини і платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи, що на даний час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на утриманні матері ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 06-07-417 від 25.03.2019 року, і потребує матеріальної допомоги, яка повинна носити саме постійний характер, а тому суд вважає, що стягненню з відповідача, який є працездатним чоловіком, на користь позивача, відповідно до ст.ст. 182, 184, 191 СК України, підлягають аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір стягуваних аліментів, який буде доповненням до внеску матері в утримання дитини, зможе забезпечити нормальний фізичний, моральний та духовний розвиток дитини, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у розмірі 908 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 24, 27 Конвенції про права дитини, ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 223, 265, 430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Повне найменування сторін:

1. Позивач - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

2. Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий підпис