Справа № 159/4946/21
Провадження № 2/159/1181/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Волкової Ю.Ф.,
із участю секретаря судового засідання Бакай Л.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на дитину,
встановив:
30 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_3 , в якому позивач просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 вересня 2014 року у справі № 159/5678/14-ц та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
1.1. Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 вересня 2014 року присуджено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 18 вересня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили. ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народилась ще одна дитина дочка ОСОБА_5 , на яку рішенням суду від 26.07.2021 присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки в розмірі 1/6 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.04.2021 до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення суду теж набрало законної сили. Позивач вказує, що вона більше року проживає з дітьми окремо від відповідача, останній не приймає участі в утриманні дітей. Зазначила, що вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, водночас раніше присуджених аліментів не вистачає на елементарні потреби дитини. Вказала, що матеріальнийстан відповідача з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина значно покращився, оскільки на час призначення аліментів він не мав сталого заробітку, а на даний час він працевлаштований.

1.2. Відповідач ОСОБА_3 09 листопада 2021 року подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову, зазначив, що сплачує аліменти на утримання дочки у визначеному рішенням суду розмірі (1/6 частки заробітку), а на утримання сина ОСОБА_6 сплачує аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1200 грн щомісячно. Вказав, що даний позов по своїй суті є позовом про збільшення розміру аліментів. Вважає, що позивач, в свою чергу, не навела підстав і не подала доказів, які б підтвердили погіршення свого чи покращення його матеріального становища. Просить врахувати, що він в травні 2021 року отримав травму, тривалий час перебував на лікарняному, продовжує лікуватись і на сьогоднішній день, що впливає на розмір отримуваної ним заробітної плати.
2. Рух справи у суді.
Позовна заява надійшла до суду 30 серпня 2021 року.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи по суті призначено на 22 жовтня 2021 року, відкладено на 24 листопада 2021 року.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Вказали, що з часу постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_6 матеріальний стан позивача значно погіршився, адже вона на даний час не працює, у неї народилась ще одна дитина, позивач отримує мізерну допомогу при народженні дитини, а прожитковий мінімум, встановлений державною, на даний час значно вищий за розмір аліментів, які відповідач сплачує на утримання сина. Матеріальний стан відповідача, у свою чергу, покращився, він отримує заробітну плату (на підтвердження даної обставини подали довідку про доходи), має стабільний регулярний дохід та має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у більшому розмірі.

В судовому засіданні відповідач позов визнав в частині стягнення з нього на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, просив врахувати, що він також сплачує аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 та несе значні витрати на відновлення ушкодженого здоров`я.
4. Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Сторони у справі є батьками двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 відповідно .

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.09.2021 з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у розмірі 400 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.07.2021 з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стягнуто аліменти у 1/6 частці від всіх видів його доходу (заробітку), але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Діти проживають з позивачем. Дана обставина визнається відповідачем та не спростована відповідними доказами.

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області № 758/3.19 від 12.07.20212 ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення і була отримувачем допомоги при народженні дитини в розмірі 860,00 гривень з 01.10.2018 по 30.09.2021 на дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим Пенсійним фондом України 01.12.2020, номер посвідчення № НОМЕР_4 та довідкою до акту огляду медико-соціальною комісією серії НОМЕР_5 , виданою 15.03.2019.

Відповідач ОСОБА_3 на час призначенняаліментів на утримання сина не мав постійного доходу, на даний час він є військовослужбовцем. Розмір його доходу підтверджений довідкою військової частини НОМЕР_6 №40/1947 від 22.11.2021. Крім того, згідно посвідчення серії НОМЕР_7 , виданого 01.12.2020, а тому маєпільги встановлені законодавством України, в тому числі по оплаті комунальних послуг, вартості проїзду, під час лікування, тощо.

5. Норми права, які застосував суд. Висновки та мотиви прийнятого рішення.
Згідно із статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з частиною другою статті 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд звертає увагу, що станом на 01 січня 2021 року 400 грн аліментів, які присуджені до сплати ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , є меншою сумою за гарантований мінімум (прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: із 1 січня 2021 року 2 395 грн (50% - 1 197 грн 50 коп.); із 1 липня 2021 року - 2510 грн (50% - 1 255 грн).

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст.192 СК України).
Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у рішенні від 05 лютого 2014 року у справі № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Згідно із статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись із даним позовом до суду, позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів на у тримання сина із твердої грошової суми (400 грн) на мінімально гарантовану частку від доходу батька 1/4 від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивач як підставу збільшення розміру аліментів визначила:
-погіршення її матеріального становища та стану здоров`я (не працює, отримує незначну допомогу при народженні, є особою з інвалідністю ІІІ групи);
-значне покращення матеріального стану платника аліментів (відповідач на час призначення аліментів не мав постійного доходу, на даний час він є військовослужбовцем, отримує стабільний дохід).

А тому погіршення матеріального стану позивача та покращення матеріального стану відповідача в порівнянні з часом призначення аліментів на утримання їх сина підтверджено належними та допустимими доказами.
За вказаних умов, а також враховуючи, що розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.09.2014 у справі № 159/5678/14-ц, визначений у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно, є меншим мінімально гарантованого законом розміру аліментів на одну дитину і на цей час не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, перешкод для зміни розміру аліментів та утримання неповнолітнього сина в сторону збільшення немає, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, шляхом зміни способу їх стягнення з твердої грошової суми на частку від доходу.
Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині розміру аліментів підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частини п`ятої статті 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Позивач в позовній заяві просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 вересня 2014 року у справі № 159/5678/14-ц та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 /4 частки від усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.
Разом з тим, беручи до уваги, що відповідач на даний час сплачує аліменти на утримання дочки у розмірі 1/6 частки заробітку (доходів), а рекомендований розмір аліментів на двох дітей відповідно до частини п`ятої статті 183 СК України становить одну третину заробітку (доходу) платника аліментів, розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 слід встановити на рівні 1/6 частини доходів відповідача, що в сукупності з присудженими аліментами на утримання дочки буде складати 1/3 частку доходів відповідача.
Вказаний розмір аліментів (1/6 частки доходів) відповідає вимогам законодавства, є необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини.
З урахуванням принципу змагальності процесу, співмірності, потреб дитини, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, необхідність лікування, матеріальне становище сторін, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що стаття 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, суд дійшов висновку про обґрунтованість і підставність позовних вимог у частині зміни способу стягнення аліментів із батька на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 400 грн на 1/6 частку від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексуУкраїни при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

6. Розподіл судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», а відповідач є учасником бойових дій, що стверджується копією посвідчення серії НОМЕР_7 , виданого 01.12.2020, а тому звільнений від сплати судових витрат за Законом, судові витрати у справі слід віднести на рахунок держави.
Керуючись статтями 180,182, 192 Сімейного кодексу України, статтями 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 273,274, 289 ЦПК України, суд -
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на дитину задовольнити частково.
Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.09.2014 року у справі № 159/5678/14-ц, та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
У решті позову відмовити.
Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
представник позивача - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , юридична адреса: АДРЕСА_2 ;
відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Повний текст судового рішення складено 26.11.2021

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА