Провадження № 2-п/521/11/21
УХВАЛА

25 січня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді Мирончук Н.В.,

секретаря судового засідання Юраш К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 521/10035/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів за минулий час,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів за минулий час.

17.02.2016 року Малиновським районним судом м. Одеси ухвалено заочне рішення по вказаній справі, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за минулий час, починаючи від 21.06.2012р. до 03.08.2014р..

23.10.2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про його перегляд.

Крім того, разом із заявою про перегляд заочного рішення, представником заявника було подано заяву про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Постановою Одеського апеляційного суду, від 05.10.2020 року, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, від 07.11.2019 року, якою заяву представника заявника про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення залишено без задоволення, - скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представник заявника та заявник ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилися, до суду представник заявника надав заяву про розгляд справи за відсутності сторони заявника, заяву підтримав та просив її задовольнити.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи не була повідомлена належним чином, у зв`язку з відсутністю знаків поштової оплати (поштових марок) згідно листа Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, про що секретарем судового засідання складено відповідний акт № 3, від 09.12.2020 року.

Суд, вивчивши заяву, ознайомившись з доказами, поданими до заяви про перегляд заочного рішення та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що після ухвалення заочного рішення, його копія була направлена на адресу зареєстрованого, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, місця проживання відповідача.

Однак, на адресу суду повернувся з пошти конверт з повідомленням, на якому зазначено «повернуто за закінченням терміну зберігання» (а. с. 62).

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів вручення ОСОБА_1 копії заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси, від 17.02.2016 року, із врахуванням позиції Одеського апеляційного суду, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви представника заявника про поновлення пропущеного строку.

Статтею 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Проте, заява про перегляд заочного рішення цього не містить, лише висловлено думку заявника про порушення судом, при ухваленні заочного рішення суду, норм процесуального та матеріального права.

Так, представником заявника вказано, що він не був сповіщений належним чином про розгляд справи і в матеріалах справи відсутні будь-які докази належного сповіщення про судові засідання, а сам він не мав можливості бути присутнім в судових засіданнях, оскільки перебував за межами України.

Також цей же представник заявника вказав, що в матеріалах справи відсутні будь-які відмітки про вручення йому судових повісток про виклик до суду, а про існування заочного рішення йому стало відомо від виконавчої служби, яка обмежила його право виїзду за межі України.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, чинного на момент розгляду справи, у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання вимог вказаної норми процесуального закону, 30.06.2015 року після надходження позовної заяви до суду, судом було направлено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, згідно відповіді на який: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а. с. 9)

Крім того, суд звертає увагу заявника на той факт, що судом на вказану адресу: АДРЕСА_1 , яка, також, вказана ним при подачі заяви про перегляд заочного рішення та заяви про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, направлялися: ухвала про відкриття провадження та судові повістки.

Згідно поштових повідомлень, відповідачу було відомо про розгляд вищевказаної справи, що підтверджується поштовими повідомленнями, на яких містяться підписи відповідача про отримання ним судових повісток (а. с. 36, 42).

Крім того, в матеріалах справи наявна копія довіреності, від 30.10.2014р., про те, що відповідач ОСОБА_1 уповноважує представляти його інтереси в суді того ж адвоката Тищенка С.Ю. (а. с. 37).

Також, в матеріалах справи наявна заява цього ж представника відповідача ОСОБА_4 , про ознайомлення з матеріалами справи (а. с. 43)

Окрім того, в матеріалах справи наявний запис рукописного тексту та підпис того ж представника відповідача ОСОБА_4 про те, що з матеріалами справи він ознайомився та зробив необхідні копії - 09.11.2015 року, тобто ще більш ніж п`ять років тому назад, як і відповідачу, так і представнику відповідача ОСОБА_4 , який подав заяву про перегляд заочного рішення, було відомо про розгляд справи у суді (а. с. 43).

Також, в матеріалах справи наявні три розписки про виклик до суду цього ж представника відповідача ОСОБА_4 з записом його рукописного тексту та підпису про те, що він повідомлений про дату і час розгляду справи (а. с. 38, 45-46)

Відповідно до ч. 5 ст. 76 ЦПК України, чинної на момент розгляду справи, вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Проте, в призначені судом засідання, а саме: 05.11.2015 року, 02.12.2015 року, про які під розписку був повідомлений представник відповідача, та якому було вручено судові повістки про виклик до суду для передання відповідачеві, ні відповідач, ні його представник - адвокат Тищенко С.Ю. не з`явилися.

Враховуючи наведене, як відповідачу, так і його представнику адвокату Тищенку С.Ю., було відомо про розгляд справи.

Тобто, заява відповідача та його представника адвоката Тищенка С.Ю. про те, що відповідач не був сповіщений про розгляд справи, не відповідає дійсності та спростовується наведеними вище, наявними у справі, доказами.

Стосовно тверджень відповідача та його представника адвоката Тищенка С.Ю., що відповідач начеб-то не мав можливості бути присутнім у судових засіданнях, оскільки був за межами України під час розгляду справи, суд звертає увагу на наступне.

Заочне рішення суду було ухвалено Малиновським районним судом м. Одеси 17.02.2016 року.

Заявник та його представник адвокат Тищенко С.Ю., надали довідку до суду про те, що ОСОБА_1 перетнув кордон - 09.03.2017 року та двічі перетинав кордон в 2019 році.

Тобто, і з цим, зазначеним відповідачем та його представником адвокатом Тищенком С.Ю., суд не може погодитись, оскільки надані ними ж докази, спростовують заявлене ними ж, щодо знаходження за межами України.

Крім того, у заяві про перегляд заочного рішення, заявник вказує, що суд прийняв рішення «без врахування позиції відповідача та всіх доказів», а судове рішення ґрунтується виключно на «поясненнях позивача та її представника».

У зв`язку з цим, суд звертає увагу на те, що, як і у відповідача, так і у його представника - адвоката Тищенка С.Ю. було більш, ніж достатньо часу викласти свою позицію в письмовій формі та надати її до суду, а також прибути до суду у призначені дні судового засідання, оскільки тричі належним чином був повідомлений відповідач про дати розгляду справи (а.с.38, 42, 45, 46).

Також, суд звертає увагу на те, що після ознайомлення з матеріалами справи представником відповідача 09.11.2015 року (а.с.43) та до ухвалення оспорюваного заочного рішення суду - 17.02.2016 року, тобто, більш ніж три місяці будь-яких заяв, клопотань, пояснень, заперечень чи відзиву на позов ні відповідач, ні його представник - адвокат Тищенка С.Ю. до суду не надали.

Більш того, будучи обізнаним про слухання справи у суді, представник відповідача - адвокат Тищенка С.Ю., перестав з`являтись у судові засідання по цій справі, а відповідач перестав на пошті отримувати поштові повідомлення суду про слухання справи.

Так, на адресу суду неодноразово поверталися з пошти конверти з повідомленням, на якому зазначено «повернуто за закінченням терміну зберігання» (а.с.27, 50, 55, 56).

Також, дані про розгляд справи було щоразу розміщено на сайті суду.

Проте, в призначені дні та часи розгляду справи, ні представник відповідача - адвокат Тищенко С.Ю., ні відповідач до суду не прибували, заяви про розгляд справи без їх участі, до суду не надавали.

І лише більш ніж через 3 роки і 7 місяців після ухвалення оспорюваного заочного рішення суду від 17.02.2016р., той же представник відповідача - адвокат Тищенко С.Ю. прибув до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.63).

У зв`язку з неодноразовою неявкою відповідача та його представника адвоката Тищенка С.Ю., розгляд справи судом неодноразово було відкладено, надаючи можливість стороні відповідача надати до суду заперечення та докази на підтвердження своїх заперечень.

Проте, ні заперечень, ні доказів на підтвердження своїх заперечень, як відповідачем, так і його представником - адвокатом Тищенком С.Ю., до суду своєчасно, у встановлені законом строки, надано не було.

Отже, зважаючи на викладене, заява представника відповідача адвоката Тищенка С.Ю. про те, що суд, при ухваленні рішення не врахував «позицію відповідача та всі докази» не відповідає дійсності.

Також, з огляду на наведене, суд зазначає, що як відповідачу, так і його представнику ОСОБА_4 , було достеменно відомо про розгляд справи.

Тобто, заява відповідача та його представника адвоката Тищенка С.Ю. про те, що відповідач не був сповіщений про розгляд справи, не відповідає дійсності та спростовується наведеними вище, наявними у справі, доказами.

Положеннями Цивільного процесуального кодексу України, в редакції чинній на момент розгляду справи, а саме ч. ч. 1, 2, було передбачено, що суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п`ятнадцять днів.

Предметом спору у вказаній цивільній справі є стягнення аліментів, тобто, для розгляду такої категорії справи законодавцем визначено скорочений строк розгляду один місяць.

Проте, незважаючи на встановлене законодавством, з метою недопущення порушення права відповідача на участь у судових засіданнях, судом неодноразово відкладався розгляд справи для надання йому часу для підготовки своєї правової позиції щодо позову.

Однак, таких доказів до суду, у встановлені законодавцем строки, стороною відповідача, надано не було.

Також, правом на заявлення клопотання про продовження розгляду справи, відповідач та його представник скористалися на свій розсуд.

Крім того, суд звертає увагу на те, що приписами ч. 7 ст. 285 ЦПК України встановлено, що, заявник до заяви про перегляд заочного рішення повинен додати докази, на які він посилається.

Проте, у своїй заяві про перегляд заочного рішення відповідачем не вказано та не додано жодного доказу, який міг би мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, заявник вказує, що позовні вимоги позивача він не визнає повністю, оскільки надавав допомогу дитині вже після розірвання шлюбу з позивачем.

Однак, жодних доказів надання матеріальної допомоги, зокрема банківських квитанцій чи розписок позивача про отримання допомоги до своєї заяви, заявник не долучив.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що ні відповідачем ОСОБА_1 , ні його представником адвокатом Тищенко С.Ю., до заяви про перегляд заочного рішення не долучено жодного доказу, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Окрім того, як вже було зазначено судом, згідно ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Правовий аналіз наведеної статті свідчить про обов`язкову наявність двох визначених законодавством підстав для скасування заочного рішення, якими є:

1) неявка відповідача в судове засідання та (або) не повідомлення про причини неявки, а також не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин;

2) докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення.

Наявність лише однієї з них не приносить відповідачеві позитивного результату, внаслідок чого він зберігає можливість оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Проте, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять ні доказів які б свідчили про поважність причин неявки до суду, ні доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Оскільки, жодних доказів, які б свідчили про поважність причин неявки до суду, а також, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, заявником до суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що підстав для перегляду заочного рішення не вбачається, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 521/10035/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів за минулий час, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 258-260, 285, 287-288, 353 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити представнику ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 521/10035/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів за минулий час, залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Ухвала, у відповідності до ст. 353 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В. Мирончук

25.01.21