Справа № 161/4242/20
Провадження № 2/161/681/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2021 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ковтуненка В.В.,
за участі секретаря судових засідань Камінського Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу № 161/4242/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики,
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 14 890,00 гривень та судові витрати з підстав, викладених в позовній заяві.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило відзиву та заяви про розгляд справи у його відсутності.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:
1) договори та інші правочини;
2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;
3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;
4) інші юридичні факти.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
13 липня 2018 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики відповідач ( ОСОБА_2 ) позичила у позивача ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 2 350,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики до 05 серпня 2018 року.
04 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики відповідач ( ОСОБА_2 ) позичила у позивача ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 800,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики терміново.
27 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики відповідач ( ОСОБА_2 ) позичила у позивача ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 200,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики до 15 листопада 2018 року.
29 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики відповідач ( ОСОБА_2 ) позичила у позивача ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 700,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики до 15 листопада 2018 року.
29 травня 2019 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики відповідач ( ОСОБА_2 ) позичила у позивача ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 400,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики терміново.
13 липня 2019 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики відповідач ( ОСОБА_2 ) позичила у позивача ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 800,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики в найближчий час.
24 липня 2019 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики відповідач ( ОСОБА_2 ) позичила у позивача ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 900,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики в серпні 2019 року.
06 вересня 2019 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики відповідач ( ОСОБА_2 ) позичила у позивача ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 700,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики 12 вересня 2019 року.
11 вересня 2019 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики відповідач ( ОСОБА_2 ) позичила у позивача ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 900,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики 12 вересня 2019 року.
01 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики відповідач ( ОСОБА_2 ) позичила у позивача ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 500,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики 10 жовтня 2019 року.
05 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики відповідач ( ОСОБА_2 ) позичила у позивача ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 500,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики 10 жовтня 2019 року.
18 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики відповідач ( ОСОБА_2 ) позичила у позивача ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 240,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики 18 жовтня 2019 року.
26 листопада 2019 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики відповідач ( ОСОБА_2 ) позичила у позивача ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 1 500,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики 12 грудня 2019 року.
29 листопада 2019 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики відповідач ( ОСОБА_2 ) позичила у позивача ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 500,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики 29 листопада 2019 року.
06 грудня 2019 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики відповідач ( ОСОБА_2 ) позичила у позивача ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 200,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики 12 грудня 2019 року.
20 грудня 2019 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики відповідач ( ОСОБА_2 ) позичила у позивача ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 600,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики 27 грудня 2019 року.
22 грудня 2019 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики відповідач ( ОСОБА_2 ) позичила у позивача ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 700,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики 27 грудня 2019 року.
30 грудня 2019 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики відповідач ( ОСОБА_2 ) позичила у позивача ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 1 100,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики 12 січня 2020 року.
17 січня 2020 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики відповідач ( ОСОБА_2 ) позичила у позивача ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 200,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики 15 лютого 2020 року.
20 січня 2020 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики відповідач ( ОСОБА_2 ) позичила у позивача ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 500,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики 12 лютого 2020 року.
На підтвердження кожного факту отримання ОСОБА_2 грошових коштів від ОСОБА_1 , відповідач склала письмові розписки (а.с. 8-27).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
ОСОБА_2 зобов`язання з повернення грошових коштів відповідно до умов укладених між сторонами договорів позики від 13 липня 2018 року, 04 жовтня 2018 року, 27 жовтня 2018 року, 29 жовтня 2018 року, 29 травня 2019 року, 13 липня 2019 року, 24 липня 2019 року, 06 вересня 2019 року, 11 вересня 2019 року, 01 жовтня 2019 року, 05 жовтня 2019 року, 15 жовтня 2019 року, 18 жовтня 2019 року, 26 листопада 2019 року, 29 листопада 2019 року, 06 грудня 2019 року, 20 грудня 2019 року, 22 грудня 2019 року, 30 грудня 2019 року, 17 січня 2020 року, 20 січня 2020 року належним чином не виконала. В результаті чого в неї, згідно розрахунку позивача, мається заборгованість перед ОСОБА_1 в загальній сумі 14 890,00 гривень. Які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 гривень (а.с. 1). При цьому, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному об`ємі. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 840,80 гривень.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що ОСОБА_2 зобов`язання з повернення грошових коштів відповідно до умов укладених між сторонами договорів позики від 13 липня 2018 року, 04 жовтня 2018 року, 27 жовтня 2018 року, 29 жовтня 2018 року, 29 травня 2019 року, 13 липня 2019 року, 24 липня 2019 року, 06 вересня 2019 року, 11 вересня 2019 року, 01 жовтня 2019 року, 05 жовтня 2019 року, 15 жовтня 2019 року, 18 жовтня 2019 року, 26 листопада 2019 року, 29 листопада 2019 року, 06 грудня 2019 року, 20 грудня 2019 року, 22 грудня 2019 року, 30 грудня 2019 року, 17 січня 2020 року, 20 січня 2020 року належним чином не виконала. В результаті чого в неї, згідно розрахунку позивача, мається заборгованість перед ОСОБА_1 в загальній сумі 14 890,00 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову, стягнення на користь позивача виниклої заборгованості та судового збору.
Керуючись ст. ст. 11, 526, 625, 1049 ЦК України, ст.ст. 10-18, 81, 141, 263-268, 280 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики від 13 липня 2018 року, 04 жовтня 2018 року, 27 жовтня 2018 року, 29 жовтня 2018 року, 29 травня 2019 року, 13 липня 2019 року, 24 липня 2019 року, 06 вересня 2019 року, 11 вересня 2019 року, 01 жовтня 2019 року, 05 жовтня 2019 року, 15 жовтня 2019 року, 18 жовтня 2019 року, 26 листопада 2019 року, 29 листопада 2019 року, 06 грудня 2019 року, 20 грудня 2019 року, 22 грудня 2019 року, 30 грудня 2019 року, 17 січня 2020 року, 20 січня 2020 року, в сумі 14 800,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.В. Ковтуненко