Справа № 758/8459/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

01 лютого 2021 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2020 р. позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем ОСОБА_2 03.05.2003 року шлюбу, від якого вони не мають малолітніх та неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що їх сімейне життя не склалось, оскільки під час спільного проживання у них часто виникали сварки через різні погляди на життя, внаслідок чого вони втратили почуття любові один до одного. Вже тривалий час між ними припинено шлюбні відносини, спільного господарства та спільного бюджету не мають, взаємні права та обов`язки подружжя між ними відсутні, але відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАГС. Одночасно просить повернути дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Провадження у справі відкрито ухвалою від 26.08.2020 р. з призначенням розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач до початку судового засідання подала заяву, в якій просила задовольнити позов в повному обсязі, розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Додатково в заяві зазначила, що шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2018 р., спору про поділ майна подружжя вони не мають, проти надання строку на примирення заперечує.

Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, до судового засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.

На підставі ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України суд постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

В силу положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).

За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 травня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 460, що підтверджено оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.05.2003 р., що міститься в матеріалах справи.

Від даного шлюбу сторони не мають малолітніх та неповнолітніх дітей.

Шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2018 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного.

Спору про розподіл майна подружжя на час розгляду справи між сторонами немає.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст.111 ч.1 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені тривалий час, позивач просить розірвати шлюб та заперечує щодо надання строку на примирення судом. Крім того, відповідач, будучи обізнаним про розгляд судом вищевказаної справи, не проявив зацікавленості в збереженні сім`ї та не з`явився в судове засідання, що свідчить про байдужість відповідача до збереження шлюбу.

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст.115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В зв`язку з чим, враховуючи вимоги ОСОБА_1 , позивачу необхідно відновити дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського РВ ВДРАЦС у м.Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст.1, 3, 24, 56, ч. 3 ст. 105, 112, 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстрований 03 травня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 460, що не мають малолітніх та неповнолітніх дітей.

Відновити позивачу ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 .

Після набрання рішенням законної сили направити його копію до Подільського РВ ВДРАЦС у м.Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 03 травня 2003 року № 460, складеному Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений 01.02.2021 р.

Суддя Н. М. Ларіонова