Справа № 184/1548/21
Номер провадження 2/184/570/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання Бринзи Л.І.,

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

третіх осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_5 , Орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради «про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів, в якому просять позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити опіку над малолітньою дитиною, а саме: призначити опікунами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 над ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути аліментів з відповідача на їх користь на утримання неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_6 , внук позивачів, батьком якого є син позивачів ОСОБА_5 , а матір`ю ОСОБА_3 . Батько дитини, ОСОБА_5 , на даний час перебуває в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4». На теперішній час відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, догляд за дитиною не здійснює, не дбає про сина, не забезпечує його необхідним для нормального фізичного і духовного розвитку. Всі турботи про малолітнього ОСОБА_6 фактично покладено на позивачів. Місце проживання дитини зареєстроване разом з позивачами: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою зареєстрована і відповідач, але фактично проживає: АДРЕСА_2 . Періодично відповідач забирає дитину за своїм місцем проживання, але внаслідок свого нетверезого стану покидає дитину без нагляду і позивачі змушені забирати дитину самостійно з метою не залишення його в небезпеці для його здоров`я і життя. Внаслідок систематичного невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків виникла необхідність захисту інтересів малолітньої дитини шляхом позбавлення батьківських прав його матері - ОСОБА_3 , встановлення опіки та стягнення аліментів.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали і просили його задовольнити, оскільки відповідач не виконує своїх обов`язків по вихованню сина, свідомо ухиляється від його виховання та утримання, не цікавилася станом його здоров`я. Крім того, малолітній ОСОБА_6 постійно проживає з ними. В останнє судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги позивачів не визнала та просить відмовити в їх задоволенні.Пояснила, що дитина мешкає з нею, відвідує дитячий садочок, неофіційно працює, спиртними напоями не зловживає.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги позивачів підтримав та просить їх задовольнити. Посилається на те, що відповідачка п`є, залишає дитину без нагляду, дитина мешкає з його батьками, які іі виховують та утримують.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради ОСОБА_4 в судовому засіданні надала висновок органу опіки та піклування №506 від 26.10.2021р. про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_3 та малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , де створено задовільні умови для проживання та виховання дитини. Батько дитини, ОСОБА_5 за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021р. засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. Вирок не набрав законної сили через подану апеляційну скаргу. Крім того, в провадженні суду перебувають два кримінальних провадження щодо притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.3 ст.187 КК України. ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУВП №4 м. Дніпро. За інформацією КП «ЦМЛ ПМР ДО» від 15.09.2021р. №2311 ОСОБА_3 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Згідно інформації управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області від 16.09.2021р. за №5227/15, ОСОБА_3 не перебуває на обліку в управлінні, ніяких видів державної допомоги не отримує. Відповідно до інформації КНП «ЦПМСД Покровської міської ради Дніпропетровської області» від 21.09.2021р. №2786 малолітній ОСОБА_6 на Д обліку у сімейного лікаря з приводу хронічних захворювань не перебуває. Щеплений за віком, рекомендації лікаря матір виконує. В проваджені суду відсутня інформація про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної та адміністративної відповідальності у період з 2020-2021р.р. відповідно до інформації управління освіти виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області від 27.09.2021р. №1433, малолітній ОСОБА_6 є вихованцем групи №2 дошкільного відділення КЗ «НВО» з 16.07.2021р. Дитина систематично відвідує дошкільний навчальний заклад, приводить та забирає дитину дідусь, ОСОБА_1 . Малолітній ОСОБА_6 має охайний зовнішній вигляд, забезпечений всім необхідним для повноцінного розвитку. 13.10.2021 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області було встановлено, що ОСОБА_3 проживає разом з малолітнім сином, ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , наразі вирішує питання з офіційним працевлаштуванням, має неофіційні заробітки. В останнє судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачами вимоги необґрунтовані, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

Стаття 150 цього Кодексу перелічує обов`язки батьків щодо виховання дитини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є матір`ю малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а батьком - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, виданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Покров) (а.с.16).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №1267 від 16.06.2021 року, малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20).

26.10.2021р. Орган опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області у своєму висновку №506 вважає недоцільним позбавляти відповідачку ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.68-69).

У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою.

При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами.

У справі відсутні докази застосування до відповідача заходів впливу у вигляді попередження з боку органів поліції, притягнення до кримінальної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування.

Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своїх дітей в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно до положень ст.81 ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Позивачами не доведено, що поведінка відповідачки відносно її малолітньої дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

Також, ВССУ у справі №211/559/16-ц від 01.11.2017 року зауважив, що позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

В судовому засіданні позивачами не доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками та наявність в її діях вини.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не забезпечуватиме інтересів самої дитини.

Позивачі не довели та не надали суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення матері по відношенню до дитини батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачкою від виконання батьківських обов`язків відносно дитини, а також, що неналежне виконання ОСОБА_3 її батьківських обов`язків створило загрозу життю дитині, про що суду не надано жодного доказу.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові відмовити повністю, однак, враховуючи в минулому протиправну поведінку відповідача щодо ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, по відношенню до малолітньої дитини, яке виражається в неналежному догляді за дитиною, її слід попередити, що у разі продовження протиправної поведінки вона буде позбавлена батьківських прав.

Оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір», останній підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4-13, 141, 76-89, 258-273, 280-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_5 , Орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради «про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів» - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш