Провадження № 2/522/7060/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Середи А.В.,

сторони в судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про припинення обтяження, скасування арешту та запису про нього в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

11.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ДП "Національні інформаційні системи" в особі Одеської філії державного підприємства "Національні інформаційні системи", третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна, скасування запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів 12.08.1996 на підставі розпорядження органу приватизації від 12.08.1996 № 79425, зареєстрованого в реєстраційній книзі за № ІІ-7886. Право власності зареєстровано комунальним підприємством "Одеське міське бюро технічної інвентаризації" 19.09.1996 в реєстровій книзі 165пр на стор. 43 за № 342.

У зазначеній квартирі ОСОБА_1 до 1999 року (до розлучення) проживав однією сім`єю разом зі своєю дружиною - ОСОБА_2 та донькою - ОСОБА_3 . У 1999 році в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала справа № 2 - 2955/1999 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. В межах зазначеної цивільної справи в якості забезпечення позову було накладено арешт на належне ОСОБА_1 нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 . На теперішній час постала необхідність у відчуженні ОСОБА_1 зазначеної квартири на користь своєї доньки - ОСОБА_3 . Проте, відповідної правомочності щодо розпорядження належним йому нерухомим майном на власний розсуд позивач позбавлений, з огляду на наявність обтяження.

17.06.2021 Приморським районним судом м. Одеси постановлено ухвалу, якою відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні.

24.06.2021 до суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Костенко О.О. про долучення до матеріалів справи копії адвокатського запиту до Малиновського районного суду м. Одеси щодо надання інформації про перебування у провадженні Малиновського районного суду м. Одеси судових справ, в яких стороною є ОСОБА_1 , в межах яких були постановлені процесуальні рішення щодо вжиття запобіжних заходів, заходів забезпечення позову у вигляді арешту за період з 1998 року по теперішній час та копії відповіді Малиновського районного суду м. Одеси на даний адвокатський запит. Протокольною ухвалою суду від 07.07.2021 зазначене клопотання було задоволено та долучено до матеріалів справи письмові докази.

В судовому засіданні 07.07.2021 представником позивача адвокатом Костенко О.О. було подано клопотання про заміну первісного позивача ДП "Національні інформаційні системи" в особі Одеської філії на належного відповідача ДП "Національні інформаційні системи" у зв`язку з тим, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть самостійно виступати стороною у цивільному процесі, тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а, отже, неможливістю вирішення цивільного спору.

Протокольною ухвалою від 07.07.2021 вказане клопотання було задоволено, замінено первісного відповідача ДП "Національні інформаційні системи" в особі Одеської філії на належного відповідача ДП "Національні інформаційні системи".

12.07.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову, обґрунтовуючи тим, що державне підприємство "Національні інформаційні системи" є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки ним не було порушено прав та законних інтересів позивача.

В судовому засіданні 05.10.2021 представником позивача адвокатом Костенко О.О. було подано відповідь на відзив, в якому позивач відхиляє доводи представника відповідача, зазначаючи, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи та просить суд розглянути справу за наявними матеріалами у зв`язку з тим, що відзив подано неуповноваженою особою, яка не має статусу адвоката, та нею не надано жодних доказів процесуальної дієздатності від імені відповідача, додатки до відзиву є недопустимими доказами з підстав їх неналежного засвідчення та відповідачем не надано до суду доказів направлення копій відзиву сторонам по справі.

05.10.2021 ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

08.11.2021 в судовому засіданні до початку розгляду справи по суті представником позивача подано до суду заяву про заміну первісного відповідача ДП "Національні інформаційні системи" на належного відповідача ОСОБА_2 та заміну третьої особи ОСОБА_2 на ДП "Національні інформаційні системи". Заява обґрунтована тим, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом, тому позивач вважає, що належним відповідачем у даній справі є ОСОБА_2 , оскільки саме в її інтересах було накладено спірне обтяження в межах цивільної справи № 2-2955/1999, а наслідки вирішення даної справи можуть безпосередньо вплинути на її права та законні інтереси щодо такого майна з огляду на те, що його було набуто позивачем у спільному шлюбі зі ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи. Інформація про дані обставини стала відома позивачу пізніше.

Суд, керуючись ч. 3 ст. 51 ЦПК України, протокольною ухвалою задовольнив дане клопотання та замінив первісного відповідача ДП "Національні інформаційні системи" на належного відповідача ОСОБА_2 , а неналежного відповідача ДП "Національні інформаційні системи" на третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

16.11.2021 на адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про визнання позову, в якій відповідач зазначила, що визнає позов ОСОБА_1 у повному обсязі, намірів скористатися правом на подання відзиву на позовну заяву не має, та просить суд ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.

25.11.202021 до суду від представника позивача надійшло клопотання у якому вказує про неможливість прибути до суду у зв`язку із хворобою, зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів 12.08.1996, на підставі розпорядження органу приватизації від 12.08.1996 № 79425, зареєстрованого в реєстраційній книзі за № ІІ-7886. Право власності зареєстровано комунальним підприємством "Одеське міське бюро технічної інвентаризації" 19.09.1996 в реєстровій книзі 165пр на стор. 43 за № 342.

Як вбачається з матеріалів справи, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься архівний запис про арешт об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 за реєстраційним № 8367096 наступного змісту: "Тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 8367096; зареєстровано: 14.01.2009 13:56:06 за № 8367096 реєстратором: Перша одеська державна нотаріальна контора, 65026, Одеська обл., м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 26, підстава обтяження: ухвала, б/н, 13.09.1999, Малиновський районний суд м. Одеси; об`єкт обтяження: квартира (на російській мові) собственник ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_2 ; додаткові дані: архівний запис (перенесено з Феміди) реєстр №859-99 від 15.09.1999; заявник: 1 ОДНК".

Наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт квартири підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25.05.2021 за індексним № 258238002, сформованої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко І.В.

Зі змісту запису про арешт квартири АДРЕСА_1 за реєстраційним № 8367096 вбачається, що підставою арешту є ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.1999 б/н.

З огляду на те, що з моменту виникнення обтяження квартири минуло понад двадцять два роки, з метою з`ясування наявності законної мети, для якої існує вказаний арешт на теперішній час, представник позивача - адвокат Костенко О.О. звернулася із адвокатськими запитами до Малиновського районного суду м. Одеси від 26.05.2021 б/н, від 07.06.2021 б/н., копії яких наявні в матеріалах справи.

На запити були отримані листі-відповіді від 28.05.2021 за № 11/269/2021-вих від 16.06.2021 за № 11/305/2021-вих, з яких вбачається, що у 1999 році в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 2-2955/1999 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09.1999 в межах зазначеної цивільної справи в якості забезпечення позову було накладено арешт на належне ОСОБА_1 нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 . 15.09.1999 зазначене обтяження було зареєстровано Першою одеською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон "Феміда" за реєстровим №859-99.

14.01.2009 Першою одеською державною нотаріальною конторою архівний запис про реєстрацію даного обтяження було перенесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна за реєстраційним № 8367096.

Копію процесуального рішення по цивільній справі № 2-2955/1999, в межах якого було накладено обтяження, в архіві Малиновського районного суду м. Одеси було знищено за закінченням строку зберігання. Будь-які інші судові справи, що стосуються ОСОБА_1 , в межах яких було вжито запобіжні заходи, заходи забезпечення позову за період з 1998 року по теперішній час, в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси відсутні.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року, визначено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які передбачені законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до положень статті 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України).

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З наведеного вбачається, що позивач обмежений у праві користуванні своєю власністю, зокрема квартирою АДРЕСА_1 , не має можливості розпорядитися належним йому нерухомим майном на власний розсуд у зв`язку з наявним обтяженням у вигляді арешту. Матеріали справи, в межах якої було постановлено ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту, знищено за закінченням терміну зберігання, а будь-які інші процесуальні рішення, в межах яких могло бути накладено обтяження на належне позивачу нерухоме майно, в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси відсутні. Враховуючи викладене та, зокрема, той факт, що необхідність у арешті, накладеному на квартиру позивача, фактично відпала, а позивачем використані всі можливості вирішити зазначене питання в позасудовому порядку, таке обтяження повинно бути припинено, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якою визначено структуру Державного реєстру прав, Державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволені вимог позивача в частині скасування у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про реєстрацію обтяження від 14.01.2009 за реєстраційним номером: 8367096, накладений Першою одеською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси б/н від 13.09.1999.

Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про припинення обтяження, скасування арешту та запису про нього в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна задовольнити частково.

Припинити обтяження у вигляді арешту нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (РНКОПП: НОМЕР_1 ), накладеного Першою одеською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси б/н від 13 вересня 1999 року, перенесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна як архівний запис від 14 січня 2009 року за реєстраційним № 8367096.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНКОПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНКОПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) 908,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя І.А. Павлик

Повний текст рішення суду складено 29.11.2021.