У Х В А Л А

01 лютого 2021 року

м. Київ

справа №753/19074/17

провадження № 61-17323ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року та на постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виселення без надання іншого житла,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів про виселення без надання іншого житла та просила суд виселити відповідачів зі спірного нерухомого майна без надання іншого житла.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року та на постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання належним чином оформленої касаційної скарги, надання заяви про поновлення строку з обґрунтуванням інших поважних причин пропуску строку та сплати судового збору або надання документів на підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору.

У січня 2021 року до суду надійшла уточнена касаційна скарга ОСОБА_1 , якою недоліки скарги не усунуто у повному обсязі.

Залишаючи касаційну скаргу без руху, Верховний Суд вказав, зокрема, на те. що скаржнику необхідно надати до суду належним чином оформлену касаційну скаргу, в якій слід чітко зазначити підстави касаційного оскарження та їх відповідне обґрунтування, а також надати заяву про поновлення строку з зазначенням поважних причин пропуску строку та належних доказів на підтвердження цих обставин.

В уточненій касаційній скарзі представником скаржника зазначено, що судові рішення оскаржуються на підставі пункту третього частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки відсутній правовий висновок з приводу застосування норми права у подібних правовідносинах.

Проте, такі посилання не є належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження..

Суд касаційної інстанції з цього приводу зазначає, що у разі оскарження судових рішень на підставі пункту третього частини другої статті 389 ЦПК України належним чином оформлену касаційну скаргу слід вважати за тієї умови, якщо скаржником зазначено норму права, яку на його думку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції при розгляді справи.

Скаржником не виконано належним вимоги процесуального закону щодо оформлення касаційної скарги, оскільки з мотивувальної частини касаційної скарги неможливо ідентифікувати, на яку саме постанову Верховного Суду від 30 січня 2019 року посилається скаржник; з приводу застосування якої норми права викладено правовий висновок Верховним Судом у цій постанові та не вмотивовано, в чому полягає невідповідність застосування і якої норми права судом апеляційної інстанції правовому висновку Верховного Суду, викладеному в цій постанові.

Суд касаційної інстанції в контексті статей 13 та 400 ЦПК України не може за власної ініціативи на власний розсуд розглядати касаційну скаргу, на чому акцентував увагу скаржника в ухвалі від 30 листопада 2020 року. Скаржнику необхідно чітко сформулювати вимоги касаційної скарги, в межах яких суд касаційної інстанції уповноважений розглянути цю касаційну скаргу.

Крім того, ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2020 року зобов`язано скаржника надати заяву про поновлення строку касаційного оскарження з зазначенням поважності причин пропуску строку, обґрунтовану належним чином доказами.

На виконання вимог ухвали в цій частині в уточненій касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що копію оскаржуваної постанови отримала 12 жовтня 2020 року, але питання про поновлення строку касаційного оскарження не порушує.

Верховний Суд наголошує, що цивільним процесуальним законом чітко передбачено процедуру прийняття касаційної скарги до розгляду. Однією з умов є подання касаційної скарги в строки, встановлені статтею 390 ЦПК України. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

На вимогах статті 390 ЦПК України Верховний Суд наголошував скаржнику в ухвалі від 30 листопада 2020 року, залишаючи касаційну скаргу без руху. Суд також акцентував увагу скаржника на необхідності подання заяви про поновлення строку касаційного оскарження з зазначенням причин пропуску строку, обґрунтованої належним чином доказами.

Цю вимогу скаржником не виконано, а отже, касаційна скарга за таких умов не може прийнята судом до розгляду.

Для усунення вищевказаних недоліків скаржнику необхідно надати до суду виправлену касаційну скаргу з зазначенням підстав касаційного оскарження, обґрунтованих відповідно до вимог цієї ухвали, а також для надання заяви про поновлення строку касаційного оскарження з зазначенням поважних причин пропуску строку, обґрунтованих належним чином доказами.

За змістом статті 127 ЦПК України встановлений судом строку може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи те, що скаржнику звернулася до суду з касаційної скаргою особисто, не є адвокатом, а отже не володіє необхідними навиками у сфері юриспруденції, з метою недопущення надмірного формалізму та порушення принципу доступу до правосуддя, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: для усунення скаржником недоліків касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання вищевказаних вимог будуть застосовані відповідні процесуальні наслідки, передбачені чинним процесуальним законодавством.

Керуючись статтями 127, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали будуть застосовані передбачені цивільним процесуальним законодавством наслідки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш