Провадження № 6/522/1017/21
УХВАЛА

30 листопада 2021 року Приморський районний суд м. Одеси:

в складі: головуючої судді Домусчі Л. В.,

за участі секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву представника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання інформації недостовірною та спростування її ,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 25.11.2021 року надійшла заява представника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання інформації недостовірною та спростування її.

Посилались на те, що постановою Одеського апеляційного суду від 10.02.2021 року було здійснено перерозподіл судових витрат та саме з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 192,1 гривень. Посилався на те, що ними 16.06.2021 року було отримано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_2 на його користь судового збору у розмірі 192,1 грн..

Проте, 20.07.2021 року Приморським районним судом м. Одеси по даній справі було вдруге видано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 768,40 грн., що є неприпустимим та суперечить положенням ЦПК України, оскільки рішенням суду апеляційної інстанції було здійснено перерозподіл судових витрат.

Вказували, що ОСОБА_2 , отримавши вказаний виконавчий лист від 20.07.2021 року, за відсутності законних підстав, пред`явив його до виконання та 19.10.2021 року було відкрито виконавче провадження ВП № 67188520 про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 768,40 грн.. Окрім того, приватним виконавцем Притуляком В.М. додатково стягнуто 319 грн. мінімальні витрати приватного виконавця та 76,84 грн. основну винагороду приватного виконавця. Також винесено постанови про арешт майна заявника.

Між тим, за викладеного, з урахуванням постанови Одеського апеляційного суду від 10.02.2021 року, вважають, що наявні підстави для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист від 20 липня 2021 року, виданий Приморським районним судом м. Одеси по цивільній справі №522/17876/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Ухвалою суду від 26.11.2021 року заяву було прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 29.11.2021 року.

У судове засіданні 29.11.2021 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Від представників заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та представника ОСОБА_2 адв. ОСОБА_5 до суду надійшли заяви, згідно яких просили дане питання вирішити за їх відсутності.

У відповідності до ч.3 ст. 432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складення судового рішення є 30.11.2021р.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Із матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2020 року було задоволено позов ОСОБА_2 до фізичної особи ОСОБА_1 про визнання інформації недостовірною та спростування її, а саме:

Визнано недостовірною інформацією та такою, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_2 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ) поширеною Відповідачем ОСОБА_1 в соціальній мережі Facebook, яка знаходиться за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 наступного змісту:

« ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_6 (председатель суда)»

«А ещё, потому что ОСОБА_7 (председатель Киевского районного суда города Одессы) пользуется услугами этих людей, имеет с ними общие интересы и бизнес.»

Зобов`язано ОСОБА_1 спростувати недостовірно поширену інформацію у відношенні ОСОБА_2 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ) в соціальній мережі ОСОБА_8 , яка знаходиться за посиланням

ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ІНФОРМАЦІЯ_2 наступного змісту:

«В эту ОПГ входят, с ней связаны тем или иным образом или оказывают содействием, прикрывая ее преступную деятельность следующие лица:

ОСОБА_6 (председатель суда)»

«А ещё, потому что ОСОБА_7 (председатель Киевского районного суда города Одессы) пользуется услугами этих людей, имеет с ними общие интересы и бизнес.»

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

У подальшому, постановою Одеського апеляційного суду від 10.02.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2020 року в частині задоволення позову про визнання недостовірною інформацією та такою, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_2 поширеною відповідачем ОСОБА_1 у соціальній мережі Facebook, яка знаходиться за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 наступного змісту:

« НОМЕР_3 , потому что ОСОБА_7 (председатель Киевского районного суда города Одессы) пользуется услугами этих людей, имеет с ними общие интересы и бизнес.»

та зобов`язання ОСОБА_1 спростувати дану недостовірно поширену інформацію у відношенні ОСОБА_2 - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про залишення вимог ОСОБА_2 без задоволення.

В іншій частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2020 року залишено без змін.

У порядку розподілу судових витрат: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 192,1 гривень (а.с.35-43, т.2).

Суд вбачає, що 16 червня 2021 року за заявою представника ОСОБА_1 адв. ОСОБА_9 Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист про стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 192,1 гривень (а.с.50, т.2).

Також 20 липня 2021 року Приморським районним судом м. Одеси по даній справі було видано виконавчий лист №522/17876/19 щодо стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судових витрат у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

У подальшому, заявою від 02.08.2021 року (а.с.53-58, т.2) представник ОСОБА_2 адв. ОСОБА_5 звернувся до суду з вимогами щодо проведення виконавчого листа у відповідність та видачу з урахуванням резолютивної частини постанови Одеського апеляційного суду від 10.02.2020 року.

Суд вбачає, що виконавчий лист, виданий Приморським районним судом м. Одеси 20.07.2021 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 768, 40 грн. був пред`явлений до виконання та постановою приватного виконавця Притуляка В.М. від 19.10.2021 року було відкрито виконавче провадження ВП № 67188520 (а.с.65-66, т.2).

Також постановами приватного виконавця Притуляка В.М. від 19.10.2021 року у рамках виконавчого провадження ВП №67188520 було вирішено про стягнення з боржника ( ОСОБА_1 ) основної винагороди у сумі 76,84 грн. та визначено для боржника ( ОСОБА_1 ) розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 319 грн. (а.с.67-70, т.2).

Постановою від 19.10.2021 року приватним виконавцем вирішено питання про арешт майна боржника ОСОБА_1 (а.с.73-74, т.2)

У подальшому, за заявою стягувача (вх. №5986) приватним виконавцем Притуляком В.М. було винесено постанову від 22.10.2021 року про повернення виконавчого документа №522/17876/19 від 20.07.2021 року стягувачу (а.с.75-76, т.2).

Вирішуючи подану заяву суд виходить із наступного.

Частиною 1 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для цього зазначені у частині 2 ст. 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року винесеній у справі № 2-4671/11.

За розглядом справи судом встановлено, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2020 року в частині, зокрема, стягнення судового збору було скасовано постановою Одеського апеляційного суду від 10.02.2021 року та судом апеляційної інстанції було здійснено перерозподіл судових витрат. Вирішено про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 192,1 гривень.

Отже, підстав для видачі 20 липня 2021 року Приморським районним судом м. Одеси виконавчого листа №522/17876/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) не було, оскільки на день видання вказаного виконавчого листа представнику Чванкіна С.А. рішення суду 1ї інстанції від 27.04.2020 року не набуло законної сили та було скасовано судом апеляційної інстанції (зокрема, в частині вимог про стягнення судових витрат).

Отже, суд приходить до висновку про помилковості видачі такого виконавчого листа від 20.07.2021 року та наявність підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.3-13, 43, 44, 76, 77, 80, 81, 89, 247, 258- 261, 354, 432 України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати виконавчий лист від 20 липня 2021 року, виданий Приморським районним судом м. Одеси по цивільній справі №522/17876/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання інформації недостовірною та спростування її, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок), - таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено 30.11.2021 року.

Суддя: Домусчі Л.В.