Справа № 297/2547/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., за участю секретаря: Адамчо К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

Адвокат Попович Ш.О., в інтересах позивачки ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2018 року по 21.12.2020 року в сумі 83 604,50 грн. та збільшення розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення суду на утримання неповнолітньої дитини сторін - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Позов мотивований тим, що заочним рішенням Берегівського районного суду від 17.09.2010 року стягнуто з відповідача ОСОБА_3 аліменти на користь позивачки ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 600 грн. щомісяця до досягнення нею повноліття.

На виконання даного рішення існує відкрите виконавче провадження №22396500. Згідно до розрахунку заборгованості по виконавчому листу у відповідача ОСОБА_3 станом на 01.11.2020 наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 83 604,50 грн. (а.с. 9), тому позивачка просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 100% заборгованість зі сплати аліментів - 83 604,50 грн. (а.с. 28).

Іншою позовною вимогою позивачки ОСОБА_2 є збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми у розмірі 600 гривень щомісячно на аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Зазначено, що на даний час відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання доньки з 01.12.2020 року в розмірі 1159 грн., однак цих коштів також не вистачало б на всебічний розвиток дитини та відповідач навіть у такому розмірі аліменти не сплачує. Позивачка вказує, що відповідач працює за кордоном вже на протязі багатьох років, його заробіток становить не менше 20 000 грн., та враховуючи, що мінімальний розмір аліментів на дитину передбачений законодавством більший ніж стягується з відповідача за рішенням суду, тому просить суд збільшити суму аліментів на 2500 грн. щомісячно.

Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача в її користь витрати пов`язані з наданням правової допомоги в розмірі 6500 гривень.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подав.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Заочним Рішенням Берегівського районного суду від 17.09.2010 року стягнуто з відповідача ОСОБА_3 аліменти на користь позивачки ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 600 грн. щомісяця починаючи з 25.06.2010 року до досягнення нею повноліття (а.с. 14).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 21.12.2020 року, наданого головним державним виконавцем Берегівського районного відділу ДВС, загальна сума боргу станом на 01.11.2020 року становить 111 554,50 грн. (з урахуванням винесеного штрафу в розмірі 50% від суми заборгованості станом на 01.09.2018 року, що становить 27 950 грн.). Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.11.2020 року становить 83 604,50 грн. (а.с. 28).

Згідно розрахунку заборгованості пені по аліментам, станом на 21.12.2020 року, заборгованість ОСОБА_3 пені за період із 01.06.2018 року по 21.12.2020 року становить 140 414,80 грн. (а.с. 23).

Частиною 1 ст. 196 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовна вимога позивачки ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягає задоволенню та слід стягнути з відповідача в користь позивачки 83 604,50 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки, так як вона не може перевищувати саму суму заборгованості по аліментам, тобто 83 604,50 грн..

Щодо вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд констатує нступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років встановлений в розмірі з 01 січня 2021 року - 2395 гривень.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (тобто на даний час 1197,50 гривень). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (тобто 2395 гривні).

Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Таким чином, у зв`язку із прийнятими змінами у сімейному законодавстві з 28.08.2018 року мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 років не може бути меншим ніж 1197,50 грн..

Встановлено, що з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття збільшилися витрати на утримання доньки, якій вже виповнилося тринадцять років.

Враховуючи, що позивачці необхідно утримувати неповнолітню доньку, що розмір аліментів стягнутих за рішенням суду від 17.09.2010 року є недостатнім для утримання дитини та він є меншим від мінімального гарантованого розміру, а також те, що твердження позивачки щодо спроможності відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі по 2500 гривень щомісячно не спростовані, суд приходить до висновку, що позов в цій частині слід також задовольнити, а саме стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання їхньої малолітньої доньки в розмірі 2500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили.

При цьому, вимоги ОСОБА_2 про стягнення з відповідача ОСОБА_3 6500 грн. витрат пов`язаних з наданням правової допомоги в розмірі 6500 гривень підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно розрахунку вартості наданих адвокатських послуг від 27.11.2020 року у вказану суму 6500 гривень входять такі послуги як: аналіз законодавства відносно предмету та підстав позву - 1000 грн., збір доказів, у тому числі підготовка та подача адвокатського запиту до ДВС - 700 грн., підготовка позовної заяви - 2 500 грн., оплата участі в судових засіданнях в суді першої інстанції - 1000 грн., усні консультації з питань предмету та підстав позову із вивченням документів - 1100 гривень; виготовлення копій позовної заяви та додатків до неї - 200 гривень (а.с. 12).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, потребують дослідження на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вищевказаного закону).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, проаналізував наданий розрахунок адвоката, та вищенаведені норми законодавства, суд вважає розмір витрат понесених позивачем у даному випадку витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката на підготовку позову, який не є над складним - «стандартним» позовом у справі сімейного характеру, судових засідань у даній справи не було жодного разу, позаяк провадження відкрито у спрощеному порядку без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, тобто не є співмірними із складністю даної категорії справ та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що підлягають відшкодуванню позивачці ОСОБА_2 витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 3 500 грн..

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 206, 265, 267, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 180, ч. 2 ст. 182, ч. 3 ст. 181, ст. 184, ст. 192, ч. 1 ст. 196 СК України,

рішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2018 року по 21.12.2020 року в сумі 83 604 (вісімдесят три тисячі шістсот чотири) гривні 50 копійок.

Збільшити розмір стягнених аліментів встановлених заочним рішенням Берегівського районного суду від 17 вересня 2010 року та стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 витрати за правничу допомогу в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави судовий збір в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одної) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд.

Суддя Гал Л. Л.