Провадження №2/235/1762/21
Справа №235/5254/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 листопада 2021 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Величко О.В.,

при секретарі Грековій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Покровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Центр надання адміністративних послуг м.Покровськ, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , що складає квартиру АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності його матері ОСОБА_3 , згідно договору купівлі-продажу від 04.12.2007 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача ОСОБА_3 померла, батько позивача ОСОБА_4 помер раніше в 2004 році. Після смерті матері відкрилася спадщина до складу якої входить вищезазначений будинок. Він є спадкоємцем першої черги та фактично прийняв спадщину, так як зареєстрований і постійно проживає в зазначеному будинку. Окрім позивача в будинку зареєстровані також дружина позивача, діти та рідний брат ОСОБА_2 . Проте 20.07.2009 року останній вивіз свої речі з будинку та протягом останніх 12 років не мешкає у спірному будинку.

Посилаючись на вимоги ст.ст.71, 72,107 ЖК України, позивач просить визнати відповідача такими, що втратив право користування жилим приміщенням за вказаною адресою.

Позивач в судове засідання не з`явився, за змістом поданої заяви просить розглянути справу без його участі, не заперечують проти заочного розгляду справи (а.с.29).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав (а.с.33,39).

Третя особа Центр надання адміністративних послуг м.Покровськ правом участі в судовому засіданні не скористалась, подала заяву, за змістом якої просить розглянути справу без участі представника центру (а.с.36,37).

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки належним чином повідомлений про день і час слухання справи відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, не повідомив про причини неявки, не подав відзив, а позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.

Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 04.12.2007 року 1/2 частина житлового будинку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.03.1983 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.20).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 13.08.2013 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 13.08.2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.4).

Згідно акту №01-12/3204 від 26.07.2021 року, виданого КУ «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» засвідчено, що за адресою АДРЕСА_1 починаючи з 20.07.2009 року фактично не проживає ОСОБА_2 (а.с.18).

Згідно довідки №01-12/32559 від 26.07.2021 року зазначено, що ОСОБА_1 дійсно мешкає за адресою АДРЕСА_2 з сімєю: дружиновю ОСОБА_5 , дочкою ОСОБА_6 , сином ОСОБА_7 , брат ОСОБА_2 фактично не мешкає (а.с.19).

Згідно відповіді Приватного нотаріуса Толочко А.Г. від 12.11.2021 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 спадкова справа не відкривалася (а.с.50-51).

Отже, судом встановлено, що позивач, відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги та фактично прийняв спадщину у вигляді 1/2 частини будинку за адресою АДРЕСА_1 , оскільки з 2009 року зареєстрований та постійно проживає в спірному будинку, що підтверджується домовою книгою (а.с.15).

Відповідач як член сім`ї позивача набув право користування житлом та зареєтрував своє місце проживання у встановленому законом порядку, проте фактично в ньому не проживав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. При цьому держава не втручається у здійснені власником права власності.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Частиною 1 ст.156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 9 ЖК УРСР визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до п.39 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17 наголосила, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначати, яку правову норму необхідно застосувати для вирішення спору.

Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

За таких підстав, враховуючи той факт, що позивач, як спадкоємець прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 у вигляді житлового будинку АДРЕСА_2 , оскільки постійно в ньому проживав на момент смерті спадкодавця, а відповідач з 2009 року не проживає у спірному будинку, доказів на підтвердження факту прийняття спадщини відповідач суду не надав, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, що відповідає нормам ст.ст.391, 405 ЦК України.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 156 ЖК УРСР, ст.405 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 229, 263-265, 268, 280, 282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Центр надання адміністративних послуг м.Покровськ, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, 1/2 частиною, що складає квартиру АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Третя особа: Центр надання адміністративних послуг м.Покровськ, місцезнаходження Донецька область, м.Покровськ, вул.Європейська, 53а, .

Суддя