Ухвала

02 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 473/2473/20

провадження № 61-38ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Тітухом Ігорем Борисовичем, на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вознесенської міської ради, виконавчого комітету Вознесенської міської ради, ОСОБА_2 про визнання частково недійсним розпорядження органу приватизації, свідоцтва про право власності на житло, рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2020 року ОСОБА_1 через представника - адвоката Тітуха І. Б. звернулась до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку з касаційною скаргою нарішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником не в повному обсязі сплачено судовий збір.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року становив 2 102 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) за подання до судукасаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження та зі змісту оскаржених судових рішень у позові ОСОБА_1 заявлено три вимоги немайнового характеру, а саме: визнання частково недійсним розпорядження органу приватизації; визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло; визнання частково недійсним рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Таким чином, розмір судового збору, який необхідно сплатити за подання даної касаційної скарги складає 5 044,80 грн (2 102*0,4*3*200%).

До касаційної скарги заявником додано квитанцію № ПН2375188 від 28 грудня 2020 року про сплату судового збору у розмірі 1 680 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно доплатити судовий збір у сумі 3 364,80 грн (5 044,80-1 680).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві, Печерський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім цього, в касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України - суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, а саме - без врахування правових висновків, викладених в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 березня 2017 року у справі № 752/12075/15-ц.

Пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Отже, судові рішення можливо оскаржити за умови застосування судом апеляційної інстанції норми права без врахування правового висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, викладеного саме у постанові Верховного Суду, а відтак, посилання заявника на неврахування апеляційним судом правових висновків, викладених саме в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, не може бути підставою для касаційного оскарження судових рішень, оскільки не відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, заявнику слід надати уточнену касаційну скаргу, в якій зазначити, які саме постанови Верховного Суду не застосовані судом апеляційної інстанції при вирішенні спору по суті заявлених позовних вимог.

Частиною другою статті 393 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Тітухом Ігорем Борисовичем, на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 01 грудня 2020 рокузалишити без руху.

Надати заявникові для усунення зазначених недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко