РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЄУН №336/9785/21

пр. № 2-о/336/225/2021

29.11.2021 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Савеленко О.А.,

при секретарі Овчаренко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу обмежувального припису.

В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначила наступне.

Заінтересована по справі ОСОБА_2 є її сином. Він зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , однак декілька років фактично мешкає будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_1 на праві власності За місцем реєстрації син не проживає, здає квартиру в оренду.

Вказала, що протягом останніх двох років ОСОБА_2 вчиняє по відношенню до неї домашнє насильство, погрожує, ображає, принижує.

20.06.2021 року було видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 5 діб з 12 години 45 хвилин 20.06.2021 року до 12 години 45 хвилин 25.06.2021р., який кривдником не оскаржувався і не виконувався.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.07.2021 року у справі № 336/4978/21 за ці дії ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на 5 діб.

11.07.2021 року було видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 5 діб з 12 години 00 хвилин 11.07.2021 року до 12 години 00 хвилин 16.07.2021р., який кривдником не оскаржувався і не виконувався.

14.11.2021 року було видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 5 діб з 12 години 30 хвилин 14.11.2021 року до 12 години 30 хвилин 19.11.2021р., який кривдником не оскаржувався і не виконувався.

Посилаючись на все викладене вище, на той факт, що вона є особою, яка зазнає домашнього насильства, на підставі п. 1. ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, п. 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1, ст. ст. 3, 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , що фактично мешкає в будинку АДРЕСА_2 , зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження:

- заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 ;

- усунути перешкоди у користуванні будинком АДРЕСА_2 , що є особистою приватною власністю постраждалої особи ОСОБА_1 ;

- заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Суд розглядає справу не пізніше 72 годин після подання заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2021 року відкрито провадження у справі та справа призначена до судового розгляду на 10 годину 00 хвилин 29.11.2021 року.

У судове засідання заявниця не з`явилася, до початку судового засідання подала заяву, в якій вказала, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до ч.11 ст. 128 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначенихст.77-80 ЦПК України.

Частиною 1ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Порядок розгляду судом справ про видачу обмежувального припису регулюються положеннями глави 13 ЦПК України, а відповідні правовідносини Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до вимог ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`ю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вказаною статтею також визначено, що кривдник - це особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особа, яка постраждала від домашнього насильства, - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №5-1261 26.11.2003 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2213147 від 08.12.2003 року, заявниця є власницею 1/2 частини будинку АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 систематично здійснює відносно заявниці домашнє насильство.

Відповідно до встановлених у постанові Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.07.2021 року у справі ЄУН 336/4978/21 обставин, яка набрала законної сили, 20.06.2021 року приблизно об 11 годині 15 хвилин ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_1 , а саме, ображав, кричав, принижував, та виражався на її адресу нецензурною лайкою.

20.06.2021 року було видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №185762 строком на 5 діб з 12 години 45 хвилин 20.06.2021 року до 12 години 45 хвилин 25.06.2021р.

11.07.2021 року було видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №185713 строком на 5 діб з 12 години 00 хвилин 11.07.2021 року до 12 години 00 хвилин 16.07.2021р.

14.11.2021 року було видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №155633 строком на 5 діб з 12 години 30 хвилин 14.11.2021 року до 12 години 30 хвилин 19.11.2021р.

Отже, проводячи аналіз поданих доказів, на підставі установлених судом обставин, суд вважає, що наявні очевидні ризики повторного заподіяння домашнього насильства ОСОБА_2 відносно матері ОСОБА_1 тому, з метою застосування превентивного засобу - методу стримування та попередження повторення неправомірних дій зі сторони кривдника, суд вважає, що заява обґрунтована та до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис строком на 6 місяців.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях».

Суд вважає, що наведені заявницею фактичні та правові підстави в сукупності з доданими до заяви та за письмовими доказами дозволяють суду дійти висновку про обґрунтованість вимог заявниці, можливість їх задоволення та необхідність вжиття відповідних заходів реагування, визначених законом. Також судом приймаються до уваги та проведено оцінку ризиків (вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення) у поведінці кривдника.

Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини а саме: вчинення домашнього насильства, суд, доходить висновку про наявність обґрунтовані ризики продовження вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці, тому суд доходить висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 із встановленням декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, суд відносить на рахунок держави.

Згідно вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задовольнити повністю.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що фактично мешкає в будинку АДРЕСА_2 , зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 строком на строк 6 (шість) місяців, визначивши обмеження його прав, а саме: наступні тимчасові обмеження:

- заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- усунути перешкоди у користуванні будинком АДРЕСА_2 , 1/2 частина якого є приватною власністю постраждалої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видати строком на 6 (шість) місяців.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.А. Савеленко