Номер провадження: 22-ц/813/8077/21
Номер справи місцевого суду: 495/6092/20
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Комлевої О.С., Дришлюка А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 січня 2021 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк»» звернулось до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської областіз позовом до ОСОБА_1 , в якому Банк просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 33152,46 грн за кредитним договором №SAMABWFC9 від 27.07.2018 року, а також суму судового збору в розмірі 2102,00 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що спірна заборгованість виникла через невиконання відповідачем умов вказаного кредитного договору.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 січня 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк», код ЄДРПОУ 14360080, юридична адреса: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд.11 заборгованість за кредитним договором №SAMABWFC9 від 27 липня 2018 року у розмірі 15343,08 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк», код ЄДРПОУ 14360080, юридична адреса: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд.11 сплачений судовий збір у розмірі 972,80 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Акціонерне товариство «Акцент-Банк»подало до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати заочне рішення Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 26 січня 2021 року в частині відмовлених позовних вимог.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч. 1 ст. 368, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274, ч.ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України).

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не в повному обсязі відповідає зазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 27.07.2018 року відповідач ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» з метою укладання кредитного договору №SAMABWFС9 та отримання кредитної картки. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов та Правил Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Відповідач ОСОБА_1 погодився, що підписана ним анкета-заява разом із «Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, становить між ним та Банком кредитний договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві.

Однак відповідач своєчасно не повернув АТ «Акцент-Банк» кредитні кошти, не сплачує відсотки користування ними та ухиляється від виконання зобов`язань по кредитному договору, у зв`язку з чим станом на 27.09.2020 року з розрахунку заборгованості за вказаним вище кредитним договором вбачається, що його заборгованість перед банком становить 33152,46 грн, з яких:

-15343,08 грн. - заборгованість за кредитом;

-17809,38 грн.- заборгованість по відсоткам.

Відмовляючи у задоволені частини позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки процентна ставка у анкеті-заяві позичальника від 27.07.2018 року не зазначена, тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем, позивач дотримав вимоги, щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими позивач. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Проте, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не в повній мірі відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене позивач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, розмір заборгованості, подавши до суду належні та допустимі докази.

Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.

Виходячи із вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен надати суду належні та допустимі докази на обґрунтування тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні.

Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Звертаючись до суду з даним позовом, Акціонерне товариство «Акцент-Банк» посилалося на те, що 27.07.2018 року відповідач ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» з метою укладання кредитного договору №SAMABWFС9 та отримання кредитної картки. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.

Таким чином, банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.

На підтвердження умов договору, Банк надав суду для дослідження анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 27.07.2018 року, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картк від 27.07.2018 року, розрахунок заборгованості за договором №SAMABWFС9 від 27.07.2018 року, укладеного між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 27.09.2020 року, Витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі умови та правила та Витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі умови та правила, тарифи користування кредитною карткою «Універсальна».

В обгрунтування апеляційної скарги, щодо відмови у задоволенні вимог Банку про стягнення процентів за користуавння кредитними коштами, Акціонерне товариство «Акцент-Банк» посилалось на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги наданий позивачем паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». В якому, на думку апелянта чітко зазначені всі обговорені умови кредитування, строки, процентна ставка,тощо.

Так, дослідивши всі наявні в матеріалах справи документи, апеляційний суд встановив наступне.

Так, дійно в матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту, який є додатком до підписаної від 27.07.2018 року анкети -заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк».

Паспорт споживчого кредиту містить 7 розділів, в яких зазначено інформацію та контактні дані кредитодавця, інформацію та контактні дані кредитного посередника, основні умови кредитування, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію, інші важливі аспекти.

Так, в розділі 4 паспорту споживчого кредиту зазначена інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, а в розділі 6 Додаткової інформації паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» зазначені відомості щодо процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.

На вказаному паспорті споживчого кредиту від 27.07.2018 року міститься підпис ОСОБА_1 , що на думку суду свідчить про те, що ОСОБА_1 письмово був повідомлений про те, що укладений кредитний договір містить умови про встановлену в цьому договорі форми забезпечення виконання зобов`язання у виді процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.

Тобто, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору, обговорена процентна ставка за користування кредитом та процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, проте, суд першої інстанції безпідставно на вказані докази уваги не звернув.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02.12.2020 року по справі № 284/157/20.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що порушене право Банка на стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором підлягає захисту судом апеляційної інстанції шляхом задоволення позову в цій частині.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).

Колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу і скасовує рішення суду першої інстанції в частині з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову в частині стягнення відсотків,тому вимоги Банку щодо відшкодування судових витрат у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3153 гривень, які документально підтверджені, підлягають задоволенню.

З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк»- задовольнити.

Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 січня 2021 року скасувати в частині відмови в задоволенні вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками.

Прийняти в цій частині постанову.

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в частині стягнення заборгованості за відсотками задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН № НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Білгород-Дністровським РВ УМВС України в Одеській області 28.11.2007 року) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» () заборгованість за відсотками в розмірі 17809 грн. 38 коп. (сімнадцять тисяч вісімсот дев`ять тисяч гривень тридцять вісім копійок), а також судовий збір 3153 гривень за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 30.11.2021 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: О.С. Комлева

А.І. Дришлюк