ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м.Суми

Справа №592/13784/20

Номер провадження 22-ц/816/256/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Сумська міська рада, ОСОБА_2 , Державний реєстратор Виконавчого комітету Сумської міської ради Момот Юрій Миколайович,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 грудня 2020 року, постановлену у складі судді Литовченка О.В. в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми,

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Сумської міської ради, ОСОБА_2 , Державного реєстратора Виконавчого комітету Сумської міської ради Момота Юрія Миколайовича про визнання незаконним рішення та державної реєстрації права власності на частину земельної ділянки.

Ковпаківський районний суд м. Суми ухвалою від 24 грудня 2020 року повернув позовну заяву.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду та передати справу Ковпаківському районному суду м. Суми для прийняття рішення про відкриття провадження.

Свої вимоги мотивує тим, що позивачу фактично відмовлено у доступі до правосуддя, оскільки безпідставно повернуто позов, який направлено для відновлення порушених прав.

Вказує на те, що судом жодним чином не мотивовано, чому в даному випадку існує майновий спір та відсутні відповідні обґрунтування. Зазначає, що позивачем заявлено дві немайнові вимоги, за які сплачено судовий збір у відповідному розмірі.

Щодо відсутності технічного паспорту на домоволодіння, то стверджує, що на стадії відкриття провадження у справі суд не має права надавати оцінку доданим до позову доказам та робити припущення щодо можливості чи неможливості повного та всебічного розгляду справи. Крім того, наголошує, що позивач є власником лише квартири АДРЕСА_1 у відповідному будинку, а не домоволодіння вцілому, а зі змісту позову взагалі не вбачається оспорювання позивачем права власності на домоволодіння як об`єкт нерухомого майна.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позовну заяву ухвалою суду від 21.12.2020 року залишено без руху, запропоновано протягом десяти днів з дня вручення ухвали усунути недоліки, а саме надати додаткові документи та сплатити судовий збір. 22.12.2020 року представник позивача отримав ухвалу про залишення без руху, 23.12.2020 року від нього надійшло клопотання про прийняття процесуального рішення, в якому зазначив, що позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України та позивач не буде усувати недоліки позову.

Проте погодитись з висновками суду першої інстанції не можна, так як суд дійшов їх з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина 3 статті 175 ЦПК України передбачає, що позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок сум и судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив з п.2 ч.2 ст.176 ЦПК України відповідно до якої ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

В той же час з позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 заявила дві немайнові вимоги, за які сплачено судовий збір у відповідному розмірі та підтверджується копією про сплату судового збору (а. с. 2).

Також в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, суд зазначив, що до матеріалів позовної заяви не додано Технічного паспорту домоволодіння станом на 2020 рік, що позбавляє суд повно та всебічно розглянути справу.

Проте зміст п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачає, що позивач зазначає докази на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги. Вимога суду надати додаткові докази, які позивач не зазначив в позовній заяві, суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства, зокрема таким, як змагальність сторін та диспозитивність.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що всупереч положенням статтей 176, 177, 185 ЦПК України суд першої інстанції помилково залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху та у зв`язку з не усуненням недоліків повернув позовну заяву, вважаючи неподаною.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4; 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 грудня 2020 року про повернення позовної заяви скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді : О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко