У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" листопада 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Буткевич Л.В.,

розглянувши в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», боржник - ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, -

установив:

Представник заявника звернувся із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання посилаючись на те, що 17.05.2013 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків було прийнято рішення по справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто на користь банку суму боргу в розмірі 11 632,52 грн., та третейський збір - 254,49 грн. Дніпровським районним судом м. Києва 24.06.2021 року було прийнято ухвалу, якою замінено стягувача у справі № 755/23410/14-ц з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Паріс». В Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутня інформація щодо виконавчих проваджень про примусове стягнення з відповідача на користь банку. Товариство отримало оригінал виконавчого листа на звернення до суду із відповідною заявою. Дата видачі виконавчого листа 08.09.2021 року, строк пред`явлення до виконання - три роки. Дане свідчить про те, що первісний стягувача не звертався до суду із заявою про видачу виконавчого документу, та пропуск строку пред`явлення його до виконання. З 02.03.2015 року ПАТ «Дельта Банк» перебуває в стані ліквідації, відбувається ліквідація відділень та скорочення працівників банку, що зумовило неможливість отримання виконавчого листа та пропуску строку його пред`явлення.

До суду сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи сповіщались згідно норм процесуального законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В суді встановлено, що 01.10.2014 року по справі № 755/23410/14-ц постановлено судове рішення (ухвала), яким вирішено видати виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто на користь банку суму боргу в розмірі 11 632,52 грн., та третейський збір - 254,49 грн.

24.06.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва розглянуто заяву ТОВ «ФК «Паріс» про заміну сторони виконавчого провадження, та винесено ухвалу, якою замінено ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Паріс».

08.09.2021 року за клопотанням ПАТ «ФК «Паріс» Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист.

Згідно статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

При цьому поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

У справі «Бурдов проти Росії» від 7 травня 2002 року, Європейський суд з прав людини, вказав, що пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права («право на суд»), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їх справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухвалене будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду» .

У справі «Soering vs UK» від 07.07.1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і талий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Таким чином, процес примусового виконання судового рішення у цивільній справі необхідно розглядати як невід`ємну частину механізму судового захисту права в порядку цивільного судочинства оскільки мета цивільного судочинства, яка закріплена у ст. 1 ЦПК України в редакції 2004 року та у ст. 2 в редакції 2017 року (захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави) в повній мірі досягається лише в результаті виконання вимог судового рішення. Виконавче провадження є логічним продовженням судового розгляду та не може без нього існувати, як і сам судовий розгляд втрачає сенс без можливості звернення судового рішення до примусового виконання.

Провадження щодо примусового виконання судового рішення є проявом процесуального принципу обов`язковості судового рішення, без нього даний принцип перетворюється на просту декларацію.

По даній справі заявник просить суд поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Встановлено, що ухвала суду про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду постановлена 01.10.2014 року. З того часу виконавчий лист стягувачем - ПАТ «Дельта Банк» не отримувався.

Видано виконавчий лист на звернення ПАТ «ФК «Паріс» лише 08.09.2021 року. Жодного обґрунтування щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа, представник заявника у своїй заяві не навів, та не надав жодного документу на підтвердження своїх доводів.

Посилання на те, що ПАТ «Дельта Банк» з 02.03.2015 року перебуває на стадії ліквідації, не є поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Суд погоджується, що судове рішення має бути виконано, однак законодавством визначено строки, яких кожна сторона має дотримуватись.

Враховуючи наведене та надані докази, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 353, 354, 433, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», боржник - ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: