ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3382/21 Справа № 199/6766/15 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Ткаченко І.Ю.,

за участю секретаря Заворотного К.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 квітня 2016 року та додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 листопада 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОТП Банк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі

ПАТ «ОТП Банк») у серпні 2015 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1 ; на підставі договору іпотеки від 21 серпня 2008 року № PCL-301/371/2008 на будинок АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 23 лютого 2005 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ML-300/676/2005, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 12 360 доларів США, зі сплатою 13,00 % річних, із кінцевим терміном погашення до 23лютого 2020 року.

08 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ML-300/427/2007, за умовами якого банк надав позичальнику кредит

у розмірі 33 000,00 доларів США, зі сплатою 5,99 % річних, з терміном повернення до 08 серпня 2022 року.

На забезпечення виконання кредитних договорів від 23 лютого 2005 року № ML-300/676/2005 та від 08 серпня 2007 року № ML-300/427/2007, 08 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № PCL-300/427/2007, за умовами якого відповідач, як іпотекодавець, передав банку в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

21 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ML-301/371/2008, за умовами якого банк надав позичальнику кредит

у розмірі 207 587 доларів 97 центів США, зі сплатою 5,99 % річних, з терміном повернення до 21 серпня 2018 року. 21 серпня 2008 року на забезпечення виконання кредитного договору № ML-301/371/2008 між банком та

ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № PCL-301/371/2008, за умовами якого відповідач, як іпотекодавець, передав банку в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_2 .

Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, на їх вимоги не реагував, у наслідок чого станом виникла заборгованість за кредитними договорами, а саме: за кредитним договором від 23 лютого 2005 року № ML-300/676/2005 станом на 02 липня 2015 року заборгованість по тілу кредиту у розмірі 9 057,84 доларів США, заборгованість по процентам у розмірі 2 018,26 доларів США, а всього 11 076,10 доларів США, що еквівалентно 232 668, 69 грн.; за кредитним договором від 08 серпня 2007 року № ML-300/427/2007 станом на 03 липня 2015 року заборгованість по тілу кредиту у розмірі 28 632,48 доларів США, заборгованість по процентам у розмірі 7 733,08 доларів США, а всього 36 365,56 доларів США, що еквівалентно 764 098,93 грн; за кредитним договором від 21 серпня 2008 року ML-301/371/2008 станом на 02 липня 2015 року заборгованість по тілу кредиту у розмірі 217 566,61 доларів США; заборгованість по процентам у розмірі 60 787,26 доларів США, а всього 278 353,87 долари США, що еквівалентно 5 847 205,22 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2016 року позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 23 лютого 2005 року та кредитним договором від 08 серпня 2007 року у розмірі 47 441,66 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України (далі НБУ) станом на день проведення розрахунку складає 996 767,62 грн; домоволодіння загальною площею 201,1 кв. м, житловою площею 90, 3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 , та земельної ділянки загальною площею 532 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належить на праві власності ОСОБА_1 у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 21 серпня 2008 року, що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 217 566,61 доларів США, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 60 787,26 доларів США; загальна сума боргу 278 353,00 доларів США, що за курсом НБУ на день проведення розрахунку становить 5 847 205,22 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач взяті на себе зобов`язання за спірними кредитними договорами належним чином не виконував, на вимоги банку не реагував, у наслідок чого утворилась заборгованість за цими договорами. Отже, права банку, як кредитора, підлягають захисту шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами.

Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 листопада 2016 року у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «ОТП Банк» за кредитним договором від 23 лютого 2005 року в розмірі 11 076,10 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на день проведення розрахунку складає 232 668,69 грн, з яких: 9 057,84 доларів США заборгованість за тілом кредиту та 2 018,26 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом; за кредитним договором від 08 серпня 2007 року у розмірі 36 365,56 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на день проведення розрахунку складає 764 098,93 грн, з яких: 28 632,48 доларів США заборгованість за тілом кредиту та 7 733,08 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом. Звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 50,8 кв. м, жилою площею 29,8 кв. м початковою вартістю 501 638,00 грн, що належить на праві власності ОСОБА_1 . Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки із застосуванням процедури продажу предмета іпотеки, встановленої статтею 41 Закону України «Про іпотеку» шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах виконавчого провадження.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «ОТП Банк»

за кредитним договором від 21 серпня 2008 року у розмірі

278 353,87 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на

день проведення розрахунку складає 5 847 205,22 грн, з яких:

217 566,61 доларів США заборгованість за тілом кредиту та

60 787,26 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом; звернуто стягнення на предмет іпотеки: домоволодіння загальною площею 201,1 кв. м, житловою площею 90,3 кв. м, що знаходиться

за адресою: АДРЕСА_2 за початковою вартістю

2 149 261 грн, яке належить на праві власності ОСОБА_1 та земельної ділянки загальною площею 532 кв. м, що розташована за адресою:

АДРЕСА_2 та належить на праві власності

ОСОБА_1 у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 21 серпня 2008 року, що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 217 566,61 доларів США, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 60 787,26 доларів США; загальна сума боргу: 278 353,00 доларів США, що за курсом НБУ на день проведення розрахунку становить 5 847 205,22 грн. Визначено спосіб реалізації предмету іпотеки із застосуванням процедури продажу предмета іпотеки, встановленої статтею 41 Закону України «Про іпотеку» шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах виконавчого провадження.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що при ухваленні рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2016 року у його резолютивній частині відповідно до положень статті 39 Закону України «Про іпотеку» не зазначено: загальний розмір вимог, усі складові частини кредитної заборгованості, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки по кожному з вказаних договорів окремо; способу реалізації предмета іпотеки й початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Посилаючись на зазначене, дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення з визначенням загального розміру вимог, усіх складових частин кредитної заборгованості, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки по кожному з вказаних договорів окремо, способу реалізації предмета іпотеки й початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову задоволенні позовних вимог банку.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2016 року та додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 листопада 2016 року залишені без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що ОСОБА_1 зобов`язання за спірними кредитними договорами належним чином не виконував, у наслідок чого утворилась заборгованість за цими договорами, на підтвердження якої банк надав докази, що заперечується відповідачем. Вважав, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у рахунок погашення заборгованості за спірними кредитними договорами підлягає зверненню стягнення на предмети іпотеки.

Постановою Верховного суду від 27 березня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що апеляційний суд не врахував та не перевірив наданий банком розрахунок заборгованості та обґрунтованість зазначеного у ньому розміру, не перевірив доводів ОСОБА_1 про те, що додаткове рішення по суті змінило зміст основного рішення та обґрунтовано новими доказами, які не були предметом дослідження судом першої інстанції, який ухвалював рішення 04 квітня 2016 року, а з`явилися ці докази (звіт про оцінку предмета іпотеки) у жовтні 2016 року, та які по суті змінювали зміст основного рішення, не навів мотивів відхилення цих доводів та не зробив висновку, чи відповідає ухвалене додаткове рішення вимогам статті 220 ЦПК України 2004 року, та чи було передбачено зазначеною нормою закону залучення при цьому додаткових доказів, не досліджених при ухваленні основного рішення і внесення змін до основного рішення.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги ПАТ «ОТП Банк» надало суду відзив, в якому посилається на необгрунтованість скарги та вважає її такою, що не підлягає задоволеню.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 лютого 2005 року між акціонерним комерційним банком «Райфайзен Бан Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № ML-300/676/2005 за умовами якого банк надав йому кошти у розмірі 12 360,00 доларів США зі сплатою 13 % річних із кінцевим строком погашення до 23 лютого 2020 року.

08 серпня 2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі ЗАТ «ОТП Банк»), правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ML-300/427/2007 за умовами якого банк надав ОСОБА_1 кошти у розмірі 33 000,0 доларів США з процентною ставкою за користування кредитними коштами 5, 99 % річних зі строком повернення до 08 серпня 2022 року.

З метою забезпечення виконання кредитного договору № ML-300/676/2005 та № ML-300/427/2007, 08 серпня 2007 року між сторонами укладено договір іпотеки № PCL-300/427/2007, за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку належне йому на праві власності нерухоме майно квартиру

АДРЕСА_1 .

21 серпня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого

є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір

№ ML-301/371/2008 за умовами якого банк надав відповідачу кошти у розмірі 207 587,97 доларів США з процентною ставкою за користування кредитними коштами 5,99 % річних зі строком повернення 21 серпня 2018 року.

Для забезпечення виконання цього договору 21 серпня 2008 року між сторонами укладено договір іпотеки № PCL-301/371/2008, за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку належне йому на праві власності нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_2 .

21 травня 2009 року між ЗАТ «ОТП Банк»,правонаступником якого

є ПАТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № ML-300/676/2005, згідно якого, зокрема, графік платежів з їх розміром, строками та періодичністю погашення, викладеного у новій /т.1, а.с. 21-23/.

21 травня 2009 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого

є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 укладено додатковий договір № 1

до кредитного договору № ML-300/427/2007, згідно якого, зокрема, на період з 09 червня 2009 року по 09 листопада 2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом встановлено фіксовану процентну ставку 14,49 %,

а з 09 листопада 2009 року до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором встановлено плаваючу процентну ставку 5,99 % + FIDR та встановлено інший графік платежів /т.1, а.с. 42, 42/.

23 квітня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № ML-300/676/2005, за яким, зокрема, графік платежів викладено у новій редакції /т.1, а.с. 24-27, 119-124/.

23 квітня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір № 3 до кредитного договору № ML-300/676/2005, за яким, зокрема, внесено зміни до пункту 1.9.1. вказаного кредитного договору щодо права вимоги банку дострокового його виконання /т1, а.с. 28/.

26 квітня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № ML-301/371/2008, згідно якого, зокрема, на період з 26 квітня 2010 року до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором встановлена плаваюча процентна ставка 6,51 % + FIDR та встановлено інший графік платежів /т.1, а.с. 80-84,

164-167/.

26 квітня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір № 3 до кредитного договору № ML-301/371/2008, згідно якого, зокрема, на період з 26 квітня 2011 року по 27 червня 2011 року для розрахунку процентів за користування кредитом встановлено фіксовану процентну ставку 6,5 % річних, на період с 27 червня 2011 року по 28 листопада 2011 року для розрахунку процентів за користування кредитом встановлено фіксовану процентну ставку 14,62 %, а з 28 листопада 2011 року до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором встановлена плаваюча процентна ставка 7,12 % + FIDR та встановлено інший графік платежів /т.1, а.с. 85, 86/.

26 квітня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір № 4 до кредитного договору № ML-301/371/2008, згідно якого, зокрема, внесено зміни у пункт 1.9.1. кредитного договору щодо права банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань як у випадку невиконання умов даного договору, так і договору № ML-100/427/2007

від 08 серпня 2007 року. Того ж дня, 26 квітня 2011 року, сторонами укладено додатковий договір, згідно якого внесено зміни у пункт 1.9.1. кредитного договору щодо права банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань як у випадку невиконання умов указаного договору, так і договору № ML-300/676/20075 від 23 лютого 2005 року /т.1, а.с. 93/.

27 квітня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір № 3 до кредитного договору № ML-300/427/2007, згідно якого, зокрема, на період с 10 травня 2011 року по 08 липня 2011 року для розрахунку процентів за користування кредитом встановлено фіксовану процентну ставку 6,50 %, на період з 08 липня 2011 року по 08 грудня 2011 року для розрахунку процентів за користування кредитом встановлено фіксовану процентну ставку 15,20 %, а з 08 грудня 2011 року до повного виконання сторонами боргових зобов`язань за кредитним договором встановлено плаваючу процентну ставку 7,7 % + FIDR та встановлено інший графік платежів

/т.1, а.с. 54-57, 137-140/.

26 листопада 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до кредитного договору № ML-301/371/2008 згідно якого, зокрема, графік платежів викладено у новій редакції /т.1, а.с. 88-92, 160-163/.

30 жовтня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір № 4 до кредитного договору № ML-300/676/2005, згідно якого, зокрема, на період з 30 жовтня 2013 року по 22 січня 2014 року для розрахунку відсотків за користування кредитом встановлено фіксовану процентну ставку у розмірі 6,5 % річних, а з 23 січня 2009 року до повного виконання сторонами боргових зобов`язань за кредитним договором встановлено фіксовану ставку у розмірі 13 % річних, а також графік платежів викладено у новій редакції /т.1, а.с. 29-33,125-129/.

30 жовтня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір № 4 до кредитного договору № ML-300/427/2007, згідно якого, зокрема, на період з 08 листопада 2013 року по 07 січня 2014 року для розрахунку процентів за користування кредитом встановлено фіксовану процентну ставку 6,50 %, а на період з 08 січня 2014 року до повного виконання сторонами боргових зобов`язань за кредитним договором встановлено плаваючу процентну ставку 7,7 % +FIDR та встановлено інший графік платежів /т.1, а.с. 58-62, 141-146/.

ОСОБА_1 свої зобов`язання за указаними договорами кредиту належним чином не виконував, унаслідок чого перед банком виникла заборгованість зі сплати кредитних коштів, з яких: за кредитним договором від 23 лютого 2005 року: заборгованість за тілом кредиту 9 057,84 доларів США; заборгованість за процентам: 2 018,26 доларів США, загальна сума заборгованості за договором складає 11076,10 доларів США, що за курсом НБУ станом на день проведення розрахунку становить 232 668, 69 грн; за кредитним договором від 08 серпня 2007 року: заборгованість за тілом кредиту 28 632,48 доларів США; заборгованість за процентам: 7 733,08 доларів США, загальна сума заборгованості за договором складає 36 365,56 доларів США, що за курсом НБУ станом на день проведення розрахунку становить 764 098, 93 грн.

Звертаючись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 посилається на те, що судом першої інстанції було розглянуто справу без врахування обставин щодо оскарження заявником дійсності спірних кредитних договорів в іншій цивільній справі. Посилаючись на те, що у справі №183/4480/14-ц заявником подано зустрічний позов про визнання кредитних договорів недійсними та вирішення даної справи прямо впливає на правовідносини, що виникли у даній справі суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку щодо задоволення позовних вимог банку.

Проте, відповідно до відкритої інформації з сайту Єдиного Державного реєстру судових рішень на час нового апеляційного розгляду даної справи по справі №183/4480/14-ц ухвалено Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішення від 25 вересня 2017 року, яким, зокрема, відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними. Дане рішення переглядається в апеляційному порядку та ухвалою суду від 02 грудня 2020 року зупинено провадження до розгляду Дніпровським апеляційним судом справи №199/6766/15 за позовом ПАТ "ОТП Банк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, колегія суддів вважає зазначені доводи апеляційної скарги необгрунтованими, оскільки у справі, на яку посилається заявник, зупинено провадження та такі процесуальні дії не заперечувались ОСОБА_1 , що свідчить про затягування розгляду справи та позбавлення можливості апеляційним судом врахувати висновки суду у справі №183/4480/14-ц.

Також ОСОБА_1 в апеляційній скарзі заперечує проти визначеного банком розрахунком заборгованості. За клопотанням заявника колегією суддів ухвалою від 08 вересня 2020 року у справі призначено проведення судово-економічної експертизи та поставлено перед експертом наступні питання:

1.чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника ОСОБА_1 (зі сплати процентів за кредит та погашення основної суми боргу) за відповідним кредитним договором перед ПАТ "ОТП Банк" умовам укладеного між зазначеними сторонами кредитного договору:

1.1. № ML - 300/676/2005 від 23.02.2005 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором;

1.2. № ML - 300/427/2007 від 08 серпня 2007 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором;

1.3. № ML - 301/371/2008 від 21 серпня 2008 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором;

2.Чи відповідає метод нарахування банком процентів за кредитним договором:

2.1. № ML - 300/676/2005 від 23 лютого 2005 року Положенню про кредитування ЗАТ "ОТП Банк";

2.2. № ML - 300/427/2007 від 08 серпня 2007 року Положенню про кредитування ЗАТ "ОТП Банк";

2.3. № ML - 301/371/2008 від 21 серпня 2008 року Положенню про кредитування ЗАТ "ОТП Банк";

3.Чи підтверджується первинними документами та даними бухгалтерського обліку ЗАТ "ОТП Банк" факт розпорядження ОСОБА_1 грошовими коштами у валюті, зазначеної в кредитних договорах та за умовами кредитних договорів: № ML - 300/676/2005 від 23 лютого 2005 року; № ML - 300/427/2007 від 08 серпня 2007 року; № ML - 301/371/2008 від 21 серпня 2008 року.

Як вбачається з матеріалів справи для проведення вищевказаної експертизи судовим експертом неодноразово до суду направлялись клопотання щодо надання додаткових матеріалів банком та ОСОБА_1 . У період з дати призначення експертизи до надання висновку судового експерту колегією суддів було надано час учасникам справи щодо надання необхідних матеріалів для проведення експертизи та встановлення суми заборгованості за кредитними договорами.

Відповідно до висновку експерта від 30 липня 2021 року судом встановлено, що матеріалами справи підтверджується зарахування грошових коштів згідно кредитних договорів на поточні рахунки позичальника ОСОБА_1 , а саме: на поточний рахунок НОМЕР_1 за кредитним договором № ML - 300/676/2005 від 23 лютого 2005 року у розмірі 12 360 доларів США; на поточний рахунок НОМЕР_1 за кредитним договором № ML - 300/427/2007 від 08 серпня 2007 року у розмірі 33 000 доларів США; на поточний рахунок НОМЕР_1 за кредитним договором № ML - 301/371/2008 від 21 серпня 2008 року у розмірі 217 946, 32 доларів США.

Також матеріалами справи встановлено, що позичальником ОСОБА_1 вносились грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами, що підтверджується наданими сторонами квитанціями та платіжними дорученнями.

Крім того, як вбачається зі змісту кредитних договорів ОСОБА_1 отримав кредиту, зокрема, на купівлю нерухомого майна, що було придбано у дату укладення кредитного договору та укладення договору іпотеки, що підтверджує використання позичальником кредитних коштів на цілі, які зазначені у кредитних договорах.

Виходячи з наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено надання банком грошових коштів позичальнику за кредитними договорами № ML - 300/676/2005 від 23 лютого 2005 року, № ML - 300/427/2007 від 08 серпня 2007 року, № ML - 301/371/2008 від 21 серпня 2008 року.

Щодо заперечення ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитними договорами, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до висновку експерта від 30 липня 2021 року судовим експертом не надається можливості надати висновок щодо наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості в обсязі наданих сторонами документів. Як вбачається з матеріалів справи, для проведення даної експертизи судовим експертом надавалось клопотання щодо надання ОСОБА_1 додаткових матеріалів для проведення експертизи, які було надано не в повному обсязі. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, тобто відповідач заперечуючи проти наданого банком розрахунком заборгованості повинен довести його невідповідність, проте суду не було надано достатніх доказів в межах розгляду даної справи.

Висновок судового експерта від 30 липня 2021 року не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки судовим експертом не спростовано нараховану банком суму заборгованості за кредитними договорами.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, тому рішення суду від 04 квітня 2016 року підлягає залишенню без змін.

Разом з цим, вирішуючи питання щодо визначення початкової ціни предмету іпотеки суд першої інстанції ухвалив додаткове рішення від 07 листопада 2016 року на підставі доказів, які не було досліджено до ухвалення рішення від 04 квітня 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з позовом банк просив звернути стягнення на предмети іпотеки, встановивши їх початкову ціну для подальшої реалізації на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій при виконанні рішення.

Відповідно до умов договору іпотеки № PCL-300/427/2007 від 28 серпня 2007 року вартість предмету іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1 , за згодою сторін визначено у розмірі 324 010 грн. (п.4.4 договору іпотеки).

Відповідно до умов договору іпотеки № PCL-301/371/2008 від 21 серпня 2008 року вартість предмету іпотеки, а саме житлового будиноку АДРЕСА_2 , за згодою сторін визначено у розмірі 1 436 835 грн., в тому числі, домолодіння вартість якого становить 735 287 грн. та земельна ділянка вартістю 701 548 грн. (п.4.4 договору іпотеки).

Дані документи було надано сторонами до ухвалення рішення по суті, тому колегія суддів приходить до висновку, що з врахуванням вказаних документів необхідно визначати початкову вартість предмету іпотеки.

Визначення вартості майна боржника та його оцінка здійснюється державним виконавцем на стадії виконання судового рішення відповідно до вимог ст.57 Закону України "Про виконавче провадження", таким чином колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визначення вартості предмету іпотеки під час проведення виконавчих дій підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду від 04 квітня 2016 року залишенню без змін, а додаткове рішення скасуванню в частині визначення початкової ціни предметів іпотеки за договорами іпотеки № ML-300/676/2005 від 08 серпня 2007 року та № PCL-301/371/2008 від 21 серпня 2008 року. В цій частині ухвалити нове, яким встановити початкові ціни предметів іпотеки на стадії оцінки майна в ході виконавчого провадження, але не менше 324 010 грн. відносно предмета іпотеки: квартири АДРЕСА_1 та не менше 1 436 835 грн. відносно предмета іпотеки: домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вартість якого становить 735 287 грн., та земельної ділянки загальною площею 532 кв.м. вартістю 701 548 грн. В іншій частині додаткове рішення підлягає залишенню без змін.

Відповідно до вимог ст..141 ЦПК України враховуючи задоволення позовних вимог банку в повному обсязі, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки рішення по суті позовних вимог банку залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 квітня 2016 року залишити без змін.

Додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 листопада 2016 року в частині визначення початкової ціни предметів іпотеки за договорами іпотеки № ML-300/676/2005 від 08 серпня 2007 року та № PCL-301/371/2008 від 21 серпня 2008 року скасувати.

Встановити початкову ціну предмета іпотеки: квартири

АДРЕСА_1 на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна в ході виконавчого провадження, але не менше 324 010 грн, що визначена сторонами при укладенні договору іпотеки № ML-300/676/2005 від 08 серпня 2007 року.

Встановити початкову ціну предмета іпотеки: домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельної ділянки загальною площею 532 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна в ході виконавчого провадження, але не менше 1 436 835 грн, в тому числі, домолодіння вартість якого становить 735 287 грн. та земельна ділянка вартістю 701 548 грн., що визначена сторонами при укладенні договору іпотеки № PCL-301/371/2008 від 21 серпня 2008 року.

В іншій частині додаткове рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

І.Ю. Ткаченко