_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/4080/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Салтан Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль,

ВСТАНОВИВ:

10.08.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просить визнати за нею право приватної власності на автомобіль марки - мікроавтобус VOLKSWAGEN MULTIVAN, 2012 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , посилаючись на те, що під час підписання договору від 15.12.2018 року між сторонами була досягнута згода щодо істотних умов договору купівлі-продажу автомобіля у лізинг, проте відповідач, ОСОБА_2 , ухиляється від його письмового оформлення та нотаріального посвідчення, у зв`язку з чим позивач не може користуватися транспортним засобом в повному обсязі, так як обмежена як власник у праві володіння, користування та розпорядження зазначеним автомобілем, що належить їй на праві власності на підставі зазначеного договору.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В. від 07.09.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 15.12.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу легкового автомобілю у лізинг.

Відповідно до зазначеного договору ОСОБА_2 ( в подальшому - Лізінгодавець) передав належний йому на праві приватної власності легковий автомобіль марки - мікроавтобус VOLKSWAGEN MULTIVAN, 2012 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ( надалі - Автомобіль) у платне користування ОСОБА_1 ( у подальшому - Лізінгоодержувач), з послідуючим оформленням, після проведення позивачем повного розрахунку за договором купівлі-продажу від 15.11.2018 року, на позивача права власності на зазначений автомобіль.

Легковий автомобіль марки - мікроавтобус VOLKSWAGEN MULTIVAN, перебував власністю ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 8047 у м. Київ 08.11.2018 року.

Згідно з зазначеним договором від 15.12.2018 року передача автомобіля у лізинг відбулася з дати підписання зазначеного договору, а саме - 15.12.2018 року.

На виконання договору купівлі-продажу автомобіля у лізинг від 15.12.2018 року ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, комплект ключів від нього та отримав від позивача авансовий платіж.

Загальна вартість автомобіля за договором лізингу від 15.12.2018 року передбачалася, згідно з домовленістю сторін, у розмірі - 129 012 ( сто двадцять дев`ять тисяч дванадцять ) грн., еквівалент 5 200( п`ять тисяч двісті ) доларів США .

Сторонами була досягнута домовленість, що по закінченню проведення розрахунків між Лізингоодержувачем та Лізингодавцем, за зазначеним Договором, а саме у термін до 15.12.2020 року, Лізингодавець передає ОСОБА_1 , автомобіль у власність шляхом укладання нотаріально посвідченого договору купівлі-продажі.

Відповідно до ст.655 ЦК України, договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець ( одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві ( другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму

Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд заначає, що оскільки відповідач визнав позов, тому не зрозуміло в чому порушується чи оспорюється права позивача.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судове рішення не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання право приватної власності на автомобіль слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 10-13, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 655 ЦК України суд,

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Салтан Л. В.