Справа № 360/436/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

20 січня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді - Унятицького Д.Є.

за участі секретарів судового засідання - Щербакової К.А., Клопот О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, з урахуванням уточнення позовних вимог, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 грудня 2012 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 укладено договір позики (далі договір №1), відповідно до якого позичив відповідачці 67 141 грн., що за курсом НБУ на день укладення договору складало 8400 доларів США. Також 14 грудня 2012 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 укладено договір позики (далі договір №2), відповідно до якого позичив відповідачці 319 720 грн., що за курсом НБУ на день укладення договору складало 40 000 доларів США. Пунктом 2 договорів позики №1, №2 сторони домовилися, що вказані договори є безпроцентними; остаточний розрахунок за ними має бути здійснений не пізніше 14 листопада 2014 року включно; грошові кошти мають бути повернуті позичальником в грошовому еквіваленті за курсом НБУ на день повернення цих коштів. Хоча позичальник зобов`язалася повернути гроші взяті в борг до 14 листопада 2014 року, однак до цього часу позику не повернула. Відповідно до п.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім цього відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідній валюті на день платежу. Тому просив стягнути з відповідачки на його користь суму боргу: за договором позики №1 від 14 грудня 2012 року в сумі, еквівалентній 8400 доларів США за курсом НБУ на день ухвалення рішення; за договором позики №2 від 14 грудня 2012 року в сумі, еквівалентній 40 000 доларів США за курсом НБУ на день ухвалення рішення.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов підтримали, викладене підтвердили.

Представник відповідачки ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову заперечував. Пояснив, що до позовної заяви додані лише копії договорів позики від 14 грудня 2012 року на суму 67 141,00 грн. та на суму 319 720,00 грн. з кінцевим строком повернення 14 листопада 2014 року. Направляючи справу на новий розгляд Верховний Суд у Постанові від 21 серпня 2019 року вказав на неповне встановлення фактичних обставин справи, яке полягало у невідповідності копій та оригіналів договорів позики на підставі яких пред`явлено позов. 21 серпня 2020 року стороною позивача подано копії договорів з кінцевим строком повернення 14 листопада 2014 року, завірені представником ОСОБА_3 . Ухвалою Бородянського районного суду від 21 серпня 2020 року у позивача витребувано оригінали договорів позики, укладених 14 грудня 2012 року на суму 319 720 грн. зі строком повернення 14 листопада 2014 року та на суму 67 141 грн. зі строком повернення 14 листопада 2014 року. Однак витребувані оригінали договорів позивачем не надані. В матеріалах справи міститься копія договору позики від 14 грудня 2012 року, з кінцевим строком повернення 14 червня 2012 року. Решта умов ідентичні умовам, зазначеним в копіях поданих позивачем. Вказана копія була додана до апеляційної скарги на рішення суду від 28 листопада 2017 року та була предметом оцінки Апеляційного суду Київської області. Тому оскільки у справі містяться копії договору позики з різними умовами, а їх оригінали відсутні, то сторона відповідача ставить під сумнів відповідність копії договорів позики від 14 грудня 2012 року на суму 319 720 грн. та на суму 67 141 грн., вважає їх недостовірними та просить не брати до уваги при вирішенні вказаного спору. Представник ОСОБА_3 письмово підтвердила неможливість надання оригіналів договорів, витребуваних судом, а копії договорів, які подані нею із засвідчувальним написом "з оригіналом згідно, адвокат Поліщук Ю.В. 26.11.19" засвідчені нею без огляду їх оригіналів не є допустимими доказами. Просив відмовити в позові, оскільки відсутність у позичальника оригіналу боргового документу позбавляє його можливості вимагати у боржника виконання зобов`язання щодо повернення грошових коштів.

Вислухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки боргу за договором позики від 14 грудня 2012 року (т.3 а.с.27) в сумі 67 141 грн. та договору позики від 14 грудня 2012 року (т.3 а.с.28) в сумі 319 720 грн., що на день передачі грошей відповідає еквівалентові суми 40 000 доларів США за курсом НБУ.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, оскільки оригінали договору позики від 14 грудня 2012 року на суму 319 720 грн. та договору позики від 14 грудня 2012 на суму 67 141 грн., з кінцевим строком повернення 14 листопада 2014 року суду не надані, сторона відповідача ставить під сумнів відповідність копій вказаних договорів оригіналам, то суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.259-260 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 01 лютого 2021 року.

Головуючий-суддяД.Унятицький