РІШЕННЯ

Іменем України

01 лютого 2021 року Новогродівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Любчика О.В., за участю секретаря судового засідання Коваленко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Новогродівка цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником зазначеної квартири. У 2013 році у квартирі був зареєстрований відповідач, який фактичного ніколи там не проживав. Через реєстрацію відповідача у зазначеній квартирі позивач несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг.

Ухвалою судді від 23.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву в якій вказав, з 2013 року не проживає у квартирі позивача, позовні вимоги визнав.

З урахуванням ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13.07.2007, що підтверджується копією договору та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 242571306.

Згідно довідки ОСББ «Сіріус» м. Новогродівка від 01.04.2019 № 69, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований, але не проживає ОСОБА_2 , 1997 р.н.

З акту від 27 червня 2019 року, складеного в присутності сусідів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , затвердженого головою ОСББ «Сіріус» м. Новогродівка, вбачається, що ОСОБА_2 , 1997 р.н., з 2013 не проживає за адресою АДРЕСА_1 та ніколи там не проживав.

Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Разом з цим, згідно з положенням статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Згідно положень глави 32 ЦК України, сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Отже, судом встановлено, що відповідач зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , але фактично там не проживає, внаслідок чого позивач несе додатковий тягар зі сплати комунальних послуг, що створює їй перешкоди у користуванні житлом, яке належить їй на праві власності, а тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 383, 391, 406 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, ст.ст. 10, 206, 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Новогродівуський міський суд Донецької області.

Суддя О.В. Любчик