__________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/3466/21
Провадження № 2-о/947/86/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2021 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевої О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті на окупованій території.

Встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з вимогами ухвалити рішення, яким встановити факт смерті чоловіка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Первомайськ, Луганської області, який мешкав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; визначити датою смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті - м. Первомайськ, Луганської області. Встановлення вищеназваного факту, що має юридичне значення, заявнику потрібно для оформлення свідоцтва про смерть в установленому законом порядку, отримання допомоги на поховання та для оформлення спадщини.

Заявник до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду не з`явилася, про час слухання справи повідомлена, причину неявки суду не сповістила.

Суд вивчив надані до заяви документи і встановив наступне:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 23.11.1978 року постійно проживав і мав реєстрацію за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 . Заявник зазначила, що ОСОБА_3 дуже хворів і за станом здоров`я виїхати з тимчасово окупованої території не мав можливості.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №420 Відділу записів актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки від 27.10.2020 р., серія НОМЕР_1 , засвідчене печаткою «Луганської Народної Республіки», а також лікарським свідоцтвом про смерть №172, виданим ГУ АЦГМБ, код по ЕГРЮЛ ЛНР від 17.10.2020 року, засвідчене печаткою «Луганської Народної Республіки» та довідкою про причину смерті №172 від 17.10.2020 року в якій зазначено: смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_4 , причина смерті «набряк легенів, двостороння полісегментальна пневмонія».

Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в оформленні і видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №420 Відділу записів актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки від 27.10.2020 р., лікарського свідоцтва про смерть №172, виданим ГУ АЦГМБ, код по ЕГРЮЛ ЛНР від 17.10.2020 року та довідки про причину смерті №172 від 17.10.2020 року, засвідчених печаткою «Луганської Народної Республіки» - відмовлено, посилаючись на положення чинного законодавства України про нелегітивність «Луганської народної республіки».

У зв`язку з відсутністю можливості у законний спосіб отримати свідоцтво про смерть чоловіка, ОСОБА_1 звернулася до суду з цією заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 посилалася на такі докази: копію громадянських паспортів, свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , актовий запис №420 Відділу записів актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки від 27.10.2020 р., серія НОМЕР_1 , лист-відповідь Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.01.2021 року №1844/56-57, довідку внутрішньо переміщеної особи від 06.11.2019 року №5106-, свідоцтво про одруження НОМЕР_2 , копію ідентифікаційного коду ОСОБА_1 , лікарське свідоцтво про смерть №172 ОСОБА_3 , виданого ГУ АЦГМБ, код по ЕГРЮЛ ЛНР від 17.10.2020 року, довідку про причину смерті №172 ОСОБА_3 від 17.10.2020 року, засвідчених печаткою «Луганської Народної Республіки».

При наведених обставинах суд вважає заяву ОСОБА_1 підлягаючою задоволенню з таких підстав:

Згідно до ст. 316 ч.1 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Зокрема ч.1 ст. 317 ЦПК України передбачено, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України вказав про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Луганська область є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, який набрав чинності 27.04.2014 року, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені в порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Разом з тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

Заявник ОСОБА_1 є громадянкою України, проживає тимчасово в АДРЕСА_2 , її чоловік ОСОБА_3 також був громадянином України та перебував на тимчасово окупованій території України - в м. Первомайськ, де помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що було видано органом державної влади ЛНР свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , засвідченого печаткою «Луганської Народної Республіки».

Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» таке свідоцтво про смерть не є підставою для державної реєстрації смерті ОСОБА_3 . Вказана обставина унеможливлює оформлення необхідних документів для заявника.

Керуючись ст.ст.263-265, 315, 317, 319, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Первомайськ, Луганської області, який мешкав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити датою смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті м. Первомайськ, Луганської області.

Допустити негайне виконання судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через-суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для державної реєстрації смерті особи.

Дата складання повного тексту судового рішення - 03.02.2021 року.

Суддя Калашнікова О. І.