ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/766/18 Головуючий суддя І інстанції Остропілець Є.Р.
Провадження № 22-з/818/39/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші процесуальні питання
У Х В А Л А

01 лютого 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії судді судової палати у цивільних справах Яцини В.Б., розглянувши заяву прокурора Харківської обласної прокуратури про повернення судового збору по цивільній справі за апеляційною скаргою Заступника прокурора Харківської області на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2019 року, ухвалене у складі судді Остропільця Є.Р., по цивільній справі за позовом Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Колос 2018», Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроленд-2010», третя особа: Державна служба з геодезії, картографії та кадастру про визнання наказів незаконними, договорів оренди та суборенди землі недійсними, скасування їх реєстрації та повернення земельних ділянок,

в с т а н о в и в :

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні позову Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Заступник прокурора Харківської області оскаржив його у апеляційному порядку.

Постановою Харківського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року апеляційну скаргу Заступника прокурора Харківської області задоволено частково. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2019 року скасовано в частині вирішення позову про визнання недійсними договорів суборенди та скасування їх державної реєстрації. Позов Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області задоволено частково. Визнано недійсними договори суборенди земельних ділянок від 21.04.2015 площею 38,9424 га та 390271 га за кадастровими номерами :01:000:1021 та :02:000:0245, укладені між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроленд-2010» та скасовано їх державну реєстрацію. В іншій частині позов Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь прокуратури Харківської області () суму сплаченого судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції у сумі 3524 гривень та у суді апеляційної інстанції 5286 гривень, а всього 8810 грн.

На адресу Харківського апеляційного суду 28.12.2020 надійшла заява прокурора Харківської обласної прокуратури про повернення сплаченого на підставі відповідних платіжних доручень за подачу апеляційної скарги судового збору в сумі 39698,51 грн, яка обґрунтована тим, що вказана сума була зайве сплачена прокурором, оскільки усі розглянуті судом вісім позовних вимог мають немайновий характер, внаслідок чого обкладаються меншою ставкою. Це стосується позовних вимог прокурора про зобов`язання ТОВ «Агроленд- 2010» повернути державі в особі ГУ Держгеокадастру у Харківській області земельні ділянки, площею 38,9424 га та 39,0271 га за кадастровими номерами :01:000:1021 та :02:000:0245.

Прокурор послалась на те, що позовні вимоги про повернення двох земельних ділянок мають немайновий характер, оскільки є вимогами про виконання обов`язку в натурі (повернення належної орендодавцеві земельної ділянки), що не піддається грошовій (вартісній) оцінці, а вирішення спору не вплине на склад майна сторін спору та не змінить власника майна, що відповідає висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палі Касаційного господарського суду, викладеному у постанові від 02.12.2020 у справі № 905/105/20.

Вважає, що ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 31.10.2019 у справі № 619/766/18 складала 21144,00 грн. Разом з цим, при поданні апеляційної скарги прокуратурою області на підставі платіжних доручень № 3007 від 29.11.2019 та № 12 від 15.01.2019 сплачено судовий збір у загальному розмірі 60842,51 грн. Таким чином, судовий збір за подання апеляційної скарги Харківською обласною прокуратурою сплачено на 39698,51 грн більше, ніж встановлено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання вказаної апеляційної скарги був визначений ухвалою Харківського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року. При цьому суд апеляційної інстанції виходив з того, що у позовній заяві прокуратури об`єднано шість вимог немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру, тому судом були застосовані правила ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» згідно з якими за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зазначена ухвала суду апеляційної інстанції також мотивована тим, що позовні вимоги про повернення земельної ділянки є майновою вимогою.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону в редакції, що була чинна на час звернення позивача до суду, за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою підлягав сплаті судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру юридичною особою підлягав сплаті судовий збір за ставкою 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2018 був визначений у розмірі 1762 грн 00 коп.

Відповідно до Рішення ХІ сесіїї VII скликання Дергачівської районної ради Харківської області від 18.06.2016 № 225-78 нормативна грошова оцінка земельних ділянок, переданих ОСОБА_1 , складала 1061248 грн ділянки з кадастровим номером :02:000:0245, та 938063 грн ділянки з кадастровим номером :01:000:1021 (а. с. 39).

Врахувавши положення пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року зі змінами та доповненнями, за якими за подання апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що за подання апеляційної скарги на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2019 року підлягає сплаті судовий збір у розмірі 60842 грн 51 коп. ((15918,72 + 14070,95 + 1762 х 6) х 150% = 40561,67 х 1,5 = 60842,51).

Зазначена ухвала апеляційного суду не була скасована та є чинною.

Не підлягає у даному випадку відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України врахуванню правова позиція Верховного Суду у складі Об`єднаної палі Касаційного господарського суду, викладена у постанові від 02.12.2020 у справі № 905/105/20, оскільки обставини справи, розглянутої касаційним судом, не є тотожними обставинам справи, що була переглянута судом апеляційної інстанції.

Так, у справі № 905/105/20 правовідносини виникли щодо повернення земельної ділянки, строк оренди якої скінчився, тоді як у справі № 619/766/18, яка перебувала у провадженні Харківського апеляційного суду, прокурор оскаржив правову підставу набуття відповідачем права оренди спірних ділянок та просив застосувати реституцію зобов`язати повернути земельні ділянки до закінчення строку оренди.

Правові наслідки недійсності правочину передбачені у ст. 216 ЦК України у формі реституції, тобто повернення другій стороні у натурі все, що вона одержала на його виконання.

Суд апеляційної інстанції при цьому враховує правовий висновок, який був з цього приводу викладений у п.п. 55-58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19, згідно з яким будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

У згаданій постанові ВП ВС дійшов висновку, що позовна вимога Національної ради до ТОВ «Новітнє обладнання» про зобов`язання виконати умови договору та поставити товар згідно з додатком 1 до договору поставки є вимогою про зобов`язання вчинити певні дії щодо поставки товару вартістю 60 714 000,00 грн, що свідчить про її майновий характер.

У даному випадку судами був розглянутий спір, зокрема, про витребування земельних ділянок, що мають відповідну вартість, як правовий наслідок від недійсності правочинів.

Той факт, що у разі задоволення заявлених вимог про повернення земельних ділянок у відповідача має виникати відповідний обов`язок їх повернути у володіння власника не перетворює цей спір з майнового, який має грошову оцінку, на немайновий, оскільки такі обов`язки боржника не мають невід`ємного особистого характеру та внаслідок цього допускають правонаступництво. При цьому характер спору не змінює той факт, що власник за рахунок такого позову захищає своє право володіння, яке також має майновий характер. Тому колегія суддів за безпідставністю відхиляє наведені прокурором з цього приводу доводи.

Таким чином, відповідно до наведеної правової позиції, яка була висловлена ВП ВС у постанові від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19, вимоги про повернення у володіння власнику земельних ділянок є майновими вимогами, які підлягають оплаті судовим збором відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» і тому у даному випадку законних підстав для повернення судового збору немає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає передбачених ч. 4 ст. 263 ЦПК України підстав для застосування правових висновків щодо застосування п.п. 2 п. 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» для позовних вимог про витребування земельних ділянок, висловлених в ухвалі від 14 січня 2021 року Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. по даній справі № 619/766/18 при визначені розміру судового збору, який підлягав сплаті за подачу прокурором касаційної скарги.

За таких обставин, практика касаційного суду, на яку посилається заявник, не є релевантною для цієї справи у розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Крім того, при тлумаченні згаданих норм права у абз. 2 п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», а також у пункті 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» були надані наступні роз`яснення: до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці (наприклад, якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 ЦК). За подання до суду таких заяв сплачується судовий збір згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

Отже, розмір судового збору за подання позовної заяви про витребування майна (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

З врахуванням викладеного заява прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 389, ЦПК України, ст.ст. 4, 6, 7 Закону України «Про судовий збір», суд апеляційної інстанції

у х в а л и в :

Заяву прокурора Харківської обласної прокуратури про повернення сплаченого за подачу апеляційної скарги судового збору в сумі 39698,51 грн залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Яцина.