Справа № 454/2879/20 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/811/1309/21 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:70
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Симця В.І.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 24 лютого 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_1 і у них є спільна донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на яку з нього на підставі виконавчого листа від 05.07.2016 року стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно.

16.06.2018 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою ОСОБА_3 і ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_5 , на якого згідно судового наказу від 17.09.2019 року з позивача на користь відповідачки ОСОБА_3 стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно.

При вирішенні питання про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1 суд виходив з того, що в позивача на утриманні не було інших непрацездатних осіб, однак на даний час у нього на утриманні є неповнолітній син та дружина, яка здійснює догляд за дитиною та не має змоги працювати.

Таким чином, з позивача стягуються аліменти на доньку ув розмірі 1/4 частини його доходу, на сина у розмірі 1/4 частини його доходу та на утримання дружини у розмірі 1/8 частини його доходу, що сукупно становить близько 3/4 частин всього доходу позивача.

З урахуванням наведеного просив ухвалити рішення про стягнення з нього аліментів «у розмірі 1/3 частини (його) доходу на 2-х дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожного із дітей відповідного віку» (а.с. 4-6).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 17.09.2019 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалено, що у зв`язку із зменшенням розміру аліментів, припиняються стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на підставі судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 17.09.2019 року по справі №459/2422/19.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовлено (а.с. 38-43).

Дане рішення оскаржив позивач.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального права.

Вважає неправомірним посилання суду на те, що позивач з відповідачкою ОСОБА_6 перебувають у зареєстрованому шлюбі, оскільки ця обставина «не може бути підставою для визначення розміру аліментів на кожного із дітей у різному розмірі».

Також вважає неправомірним посилання суду на нормальний стан здоров`я позивача, оскільки питання здоров`я останнього судом не досліджувалося, а також посилання суду на те, що він визнавав позовні вимоги дружини (відповідачки ОСОБА_6 ) до нього про стягнення з нього коштів на її утримання до досягнення їх спільною дитиною 3-х річного віку (а.с. 48-54).

Позивач та відповідачка ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленими про час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, однак надіслали до суду свої клопотання та пояснення в підтримку апеляційної скарги та про апеляційний розгляд справи у їхню відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони відповідачки ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77).

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається (не заперечується) всіма її учасниками наступні обставини.

З позивача ОСОБА_2 на підставі двох різних судових рішень та виданих судом на виконання цих рішень виконавчих документів стягуються аліменти:

-з липня 2016 року - на користь відповідачки ОСОБА_1 , його колишньої дружини, на утримання спільної з позивачем доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх доходів позивача;

-з вересня 2019 року - на користь відповідачки ОСОБА_6 , його теперішньої дружини, на утримання спільного з позивачем сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини усіх доходів позивача.

Ініціатором стягнення вищезгаданих аліментів були саме відповідачки.

Відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу (пункт 1 частини 2 статті 49 ЦПК України).

Як також встановлено судом, згідно рішення Сокальського районного суду Львівської області від 06 грудня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 з останнього на користь позивачки (його дружини ОСОБА_6 ) стягуються аліменти у розмірі 4 000 грн. Як вбачається з мотивувальної частини згаданого рішення, ОСОБА_2 (як відповідач у цій справі) не заперечував позовних вимог ОСОБА_6 про стягнення з нього на її користь аліментів (справа № 454/2402/19).

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, відповідачка ОСОБА_6 позов визнала та погодилась із зменшенням розміру аліментів. Відтак, суд в порядку задоволення позовних вимог вправі був зменшити розмір аліментів, які підлягають до стягнення на її користь на утримання малолітнього сина сторін.

В той же час, інша відповідачка, ОСОБА_1 , позов не визнала та не надала своєї згоди на зменшення розміру аліментів, які підлягають до стягнення на її користь, а тому суд і відмовив у задоволенні позовних вимог до неї.

У прохальній частині позовної заяви позивач просив суд ухвалити рішення про стягнення з нього аліментів «у розмірі 1/3 частини (його) доходу на 2-х дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожного із дітей відповідного віку», тобто про стягнення солідарно на утримання двох дітей двома різними жінками, що чинним законодавством не передбачено.

Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений (зокрема) за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника аліментів або їх одержувача.

Системний аналіз вище наведених норм матеріального і процесуального права свідчить про те, що (виходячи з предмета даного спору, а саме зменшення розміру аліментів) саме на позивача покладається обов`язок доказування фактів про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника аліментів (самого позивача) або їх одержувачів (відповідачок по справі) у період, який пройшов після ухвалення судом останнього з вище згаданих рішень, тобто після 06 грудня 2019 року, оскільки (як вже зазначалося вище) саме 06 грудня 2019 року ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_6 про стягнення з нього на її користь 4 000 грн. аліментів (стягнення яких вже 09 січня 2022 року припиняється, оскільки сину згаданих сторін виповнюється 3 (три) роки).

В той же час, позивачем ОСОБА_2 не було подано до суду будь-яких доказів, які б свідчили про (зокрема) погіршення стану його здоров`я, а відтак суд вправі був послатися на нормальний стан здоров`я позивача.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку, що підстави для його скасування чи зміни відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Сокальського районного суду Львівської області від 24 лютого 2021 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 05 листопада 2021 року.

Головуючий: Цяцяк Р. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.