У Х В А Л А

29 листопада 2021 року м. Київ

Справа № 753/21363/20

Провадження: № 22-ц/824/16893/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Невідомої Т.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва 05 травня 2021 року, постановлену під головуванням судді Мицик Ю.С.,

у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк Ольги Борисівни, заінтересована особа: ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 травня 2021 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов`язано Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зробити перерахунок заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 62639823 за період з 28.12.2019 по 01.12.2020 відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

У задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, вперше ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду 02 липня 2021 року, яка була отримана судом 05 липня 2021 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дарницького районного суду міста Києва 05 травня 2021 року та звільнення його, скаржника, від сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для сплати судового збору.

Роз`яснено, що у випадку несплати судового збору апеляційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції виходив із того, що сума судового збору, яка підлягає до сплати у розмірі 454 грн, не перевищує 5 % (1430,19 грн) розміру річного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік, а надані ОСОБА_1 докази про його матеріальний стан переконливо свідчать про наявність у останнього фінансової спроможності сплатити судовий збір у розмірі 454 грн та необтяжливість для нього таких витрат.

На виконання вимог вищевказаної ухвали суду, 01 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги в якій повторно порушив питання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на незадовільний матеріальний стан.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто скаржнику.

Відмовляючи у задоволення клопотання ОСОБА_1 та повертаючи апеляційну скаргу, суд виходив із того, що скаржник ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору у розмірі 454 грн, який не перевищує 5 % (1430,19 грн.) розміру його річного доходу. Окрім того, такий розмір не є значним чи обтяжливим для скаржника з огляду на його дохід. За таких обставин суд вважав, що необхідність сплати скаржником судового збору у розмірі 454 грн. ґрунтується на законі та переслідує легітимну мету, а також має розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами і поставленою метою та не суперечить принципу доступу до правосуддя.

12 листопада 2021 року ОСОБА_1 вдруге подав апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду.

16 листопада 2021 року цивільну справу витребувано із суду першої інстанції.

23 листопада 2021 року справа надійшла до Київського апеляційного суду.

В апеляційній скарзі скаржником порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з посиланням на те, що копію оскаржуваної ухвали він, ОСОБА_1 , отримав лише 26 червня 2021 року. Вперше апеляційна скарга на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва 05 травня 2021 року ним була подана 02 липня 2021 року, однак, ухвалою Київського апеляційного суду від 01 листопада 2021 року апеляційну скаргу було повернуто.

Вважаю, що підстави для поновлення процесуального строку є обґрунтованими з огляду на наступне.

За правилом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено-повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як убачається із матеріалів справи, ухвала Дарницького районного суду міста Києва 05 травня 2021 року постановлена судом за відсутності заінтересованої особи ОСОБА_1 .

Копію ухвали ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 травня 2021 року судом першої інстанції направлено учасникам справи 05 травня 2021 року, однак, відомостей про вручення або не вручення копії ухвали учасникам справи матеріали справи не містять.

Згідно даних поштового відправлення, зазначеного скаржником в апеляційній скарзі, копію ухвали Дарницького районного суду міста Києва 05 травня 2021 року йому, ОСОБА_1 , було вручено 26 червня 2021 року.

Вперше апеляційна скарга на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва 05 травня 2021 року була подана ОСОБА_1 02 липня 2021 року, тобто, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Зважаючи на вищевикладене, строк на апеляційне оскарження скаржником пропущений з поважних причин, а тому суд вважає за можливе його поновити.

Однак, апеляційне провадження у даній справі не може бути відкрите з огляду на не дотримання вимог чинного законодавства, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 не оплачена судовим збором.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» за подання скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби справляння судового збору не передбачено.

Згідно п.п. 9 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з урахуванням вимог закону та відповідних роз`яснень, особа звільняється від сплати судового збору лише за подання скарги на дії державного виконавця, проте у разі оскарження ухвали суду, за наслідками розгляду такої скарги, особа сплачує судовий збір на загальних підставах.

Такий правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на судові рішення чи ухвали справляється судовий збір.

Законом України «Про судовий збір» визначено розміри ставок судового збору на основі розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

При подачі апеляційної скарги на ухвалу суду судовий збір повинен бути сплачений юридичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2270 грн., фізичною особою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 454 грн.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 порушив питання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, посилаючись на те, що сума його скупного доходу перевищує 5 % розміру судового збору. Вимога сплати судового збору в розмірі більшому ніж його пенсія призведе до нераціонального використання ним, скаржником, коштів на їжу, ліки та відпочинок, поставить його в умови виживання та порушить положення Конституції України.

Вирішуючи порушене скаржником питання, суд ураховує наступне.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру належних до сплати судових витрат або звільнення від їх сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відовідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто, підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 цього Закону, є урахування ним майнового стану сторін та лише за наявності умов,визначених у частині 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Отже, законодавець чітко визначив, що звільнення від сплати судового збору має місце лише у разі незадовільного майнового стану особи фізичної або юридичної.

При зверненні до суду із зазначеним клопотанням скаржник на підтвердження неможливості сплати судового збору посилається на декларацію про свої доходи та майно та податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2020 рік.

Згідно відомостей з вказаних декларацій загальна сума річного доходу 28 603,88 грн.

Однак, розмір судового збору (454 грн), який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва 05 травня 2021 року, не перевищує 5 % від розміру річного доходу скаржника за попередній календарний рік (1430,19 грн).

Посилання заявника на скрутний майновий стан, пов`язаний із труднощами під час нераціонального використання коштів у щвязку з необхідністю сплати судового збору, не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки не підтверджують з достовірністю скрутний майновий станскаржника.

Будь-яких інших підстав та документів, які б підтверджували неможливість сплати судовогозборуза звернення до суду з апеляційною скаргою скаржником не надано.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі 28249/95 від 19 червня 2001року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

У даному випадку необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів.

Враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відсутні.

В той же час, скаржник не позбавлений права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Отже, скаржнику як фізичній особі за подання апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 454 грн за наступними реквізитами та надати суду докази такої сплати (оригінал квитанції):

Платiжнi реквiзити для сплати судового збору:

Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026010

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Київський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ураховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для сплати судового збору у розмірі 454 грн за звернення до суду з апеляційною скаргою.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити наступне.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: …, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення…

Частиною 4 статті 44 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 втретє порушуючи питання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва 05 травня 2021 року не наводить нових обставин на обґрунтування своєї позиції, які у відповідності до вимог закону можуть бути підставою для звільнення його від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Дарницького районного суду міста Києва 05 травня 2021 року.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва 05 травня 2021 року залишити без руху з наданням строку для сплати судового збору, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання скаржником копії даної ухвали.

Роз`яснити скаржнику, що у випадку несплати судового збору у встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Т.О. Невідома