Дата документу 30.11.2021
Провадження № 2/334/4842/21
УХВАЛА

про повернення справи

30 листопада 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавця виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ТОВ «ФК «АЛАНД», в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 61729 від 05.10.2020, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з нього на користь відповідача заборгованість у сумі 34659,29 гривень.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.10.2021 справа передана за підсудністю Ленінському районному суду м. Запоріжжя.

Передаючи справу Ленінському районному суду м. Запоріжжя, суддя виходила з положень статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», зазначивши, що місцем виконання спірного виконавчого напису є місце роботи позивача ОСОБА_1 , а саме КП «Запоріжринок», місцезнаходженням якого є АДРЕСА_1 .

Разом із тим, дослідивши матеріали цивільної справи, приходжу до висновку, що справу необхідно повернути Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, з наступних підстав.

За загальним правилом, передбаченим частиною другою статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб.

Згідно з позовною заявою місцезнаходженням відповідача ТОВ «ФК «АЛАНД» є м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 14, офіс 301, що не відноситься до територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Відповідно до частини дванадцятої статті 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Частиною першою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Таким чином, вказаними нормами права передбачені відмінності у визначенні місця виконання виконавчих документів приватним та державним виконавцями, а саме державний виконавець може вчиняти виконавчі дії також за місцем роботи боржника, на відміну від приватного виконавця.

У даному випадку спірний виконавчий напис нотаріуса виконується приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В.

Таким чином, місцем виконання спірного виконавчого напису нотаріуса є місце проживання позивача ОСОБА_1 або місцезнаходження його майна, а не місце роботи, як зазначено в ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.10.2021.

Згідно з витягом з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя від 29.11.2021, інформація про поточну реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня. Місце попередньої реєстрації: АДРЕСА_2 . Вказана адреса також зазначена позивачем у позовній заяві як його місце проживання.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За наведених обставин, враховуючи, що предметом спору є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню і місцем виконання виконавчого напису є місце проживання позивача, яке не належить до територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Запоріжжя, приходжу до висновку, що вказана справа на підставі підлягає поверненню Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, як помилково направлену до Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

При цьому, слід зазначити, що у даному випадку відсутній спір щодо підсудності справ між судами.

Так, Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно Конвенції, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України).

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Враховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, а також той факт, що приймаючи до провадження вказану цивільну справу, суд, до якого направлено справу з порушенням правил підсудності, позбавляє сторін провадження права на розгляд справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, не допускаючи спору про підсудність справ між судами, вважаю за необхідне повернути матеріали вказаної справи Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, як помилково надіслані Ленінському районному суду м. Запоріжжя.

На підставі викладеного, керуючись статтями 30, 31, 258-261 ЦПК України,

постановив:

цивільну справу № 335/11313/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавця виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернути Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107Б).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя або безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: