УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Баличевої М.Б., секретаря судового засідання Рибка І.Є., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Шалденко Є.М. розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грайф Україна» про розірвання договору найму (оренди) та стягнення компенсації,-

встановив:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12.11.2020 року відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Грайф Україна» - Шалденко Є.М.заявлено клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, так як Товариство з обмеженою відповідальністю «Грайф Україна» продовжує орендувати приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 та сплачує платежі за договором оренди.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заперечували проти задоволення клопотання, зважаючи на те, що на даний час існує спір щодо розірвання договору найму (оренди) приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грайф Україна» компенсації за розірвання вказаного договору, у зв`язку з чим позивач і звернувся до суду із даним позовом. Просили у задоволенні клопотання відмовити.

Суд, заслухавши думку учасників справи, вивчивши подане клопотання, дослідивши матеріали справи, встановив наступне та дійшов до таких висновків.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив свої існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Аналогічний висновок викладений і у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 456/647/18.

Виходячи з викладеного, слід зазначити, що позивач звернувся до суду із позовом про розірвання договору найму (оренди) приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грайф Україна» компенсації за розірвання вказаного договору, посилаючись на те, що між сторонами існує спір стосовно даного питання. На даний час дане питання між сторонами не вирішене.

Враховуючи викладене вище та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що підстав для закриття провадження у справі немає, а тому у задоволенні клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Грайф Україна» - Шалденко Є.М.повинно бути відмовлено.

Керуючись ст.255, 353 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Грайф Україна» про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмета спору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 03.02.2021 року.

Головуючий М.Б. Баличева