ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2208/20 Номер провадження 22-ц/814/2479/21Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т.В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Абрамов П.С., Чумак О.В.,

секретар Міщенко Я.О.,

з участю заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Назаренка О.Й., державного виконавця Шкурупій О.Ю., представника заінтересованої особи Дерев`янко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 27 вересня 2021 року, постановлену суддею Шаповал Т.В. (повний текст складено 01 жовтня 2021 року),

у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми); заінтересована особа: державна установа «Полтавський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України»,

в с т а н о в и в:

28.08.2021 ОСОБА_1 звернулася в суд із указаною скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Київського ВДВС у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Шкурупій О.Ю. та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 19.08.2021 ВП №66537239.

Скарга обґрунтована тим, що на примусовому виконанні Київського ВДВС у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебуває ВП №66537239 з примусового виконання виконавчого листа №552/2208/20 про поновлення її, ОСОБА_1 , на посаді лікаря-епідеміолога у ДУ «Полтавський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я».

За вказаним виконавчим документом постановою головного державного виконавця Шкурупій О.Ю. від 17.08.2021 відкрито провадження ВП №66537239 та постановою державного виконавця від 19.08.2021 - провадження за ним закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Підставою прийняття вказаної постанови зазначено наказ про поновлення на роботі №46-к/тр від 21.07.2021 Полтавського обласного центру контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України.

ОСОБА_1 вважає такі дії державного виконавця неправомірними, а закінчення виконавчого провадження - передчасним, оскільки у виконавчому листі чітко вказано «поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді лікаря-епідеміолога у ДУ «Полтавський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» з 28.12.2019», натомість у наказі №46-к/тр від 21.07.2021 зазначено лише про забезпечення допуску її до роботи з 22.07.2021, відсутня дата з якої її поновлено на роботі (28.12.2019), а також інформація про посаду та установу в якій її поновлено. З наведених підстав, враховуючи відсутність у трудовій книжці запису про поновлення на роботі, вважає судове рішення невиконаним та просить вимоги скарги задовольнити.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 27.09.2021 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та постанову головного державного виконавця Київського ВДВС у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми).

Ухвала районного суду вмотивована тим, що скаржником правомірність постанови про закінчення виконавчого провадження не спростована, дії головного державного виконавця відповідають положенням Закону України «Про виконавче провадження», тому підстави для задоволення скарги відсутні.

ОСОБА_1 не погодилася із указаною ухвалою та оскаржила її в апеляційному порядку. З підстав, попередньо викладених у скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати й постановити нову, якою скаргу задовольнити.

Доводить передчасність висновку головного державного виконавця про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом та вважає, що судове рішення можна бути вважати виконаним в повному обсязі лише у тому випадку, коли її, ОСОБА_1 буде не просто поновлено на роботі на вказаній у судовому рішенні та виконавчому листі посаді, а й зазначено дату поновлення саме із 28.12.2019.

Звертає увагу, що у матеріалах справи та виконавчого провадження відсутні докази її поновлення на посаді саме з дати, визначеної судовим рішенням, тоді як підставою застосування п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» може бути сам факт виконання рішення суду в повному обсязі, а не вибіркових його частин на розсуд боржника.

Заперечує доводи боржника та державного виконавця, що поновлення на роботі відбулося фактично з дати звільнення, оскільки наказом боржника від 21.07.2021 скасовано наказ від 16.12.2019 в частині її звільнення з посади лікаря-епідеміолога Новосанжарського районного лабораторного відділення Кобеляцького міжрайонного відокремленого підрозділу лаборатних досліджень Державної установи «Полтавський обласний лаборатний центр Міністерства охорони здоров`я», а поновлена вона на посаді лікаря-епідеміолога у ДУ «Полтавський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я», тобто, не на посаді, з якої було звільнено.

09.11.2021 до апеляційного суду надійшов відзив Київського ВДВС у м.Полтаві на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу районного суду без змін, як законну та обґрунтовану.

24.11.2021 заінтересованою особою ДУ «Полтавський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи (ч.ч.1,3 ст.368 ЦПК України).

У суді апеляційної інстанції заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Назаренко О.Й. доводи апеляційної скарги підтримали, наполягаючи на її задоволенні.

Державний виконавець Шкурупій О.Ю. проти доводів апеляційної скарги заперечив, наполягаючи на тому, що ним правомірно закінчено виконавче провадження.

Представник заінтересованої особи Дерев`янко Т.Г. заперечила проти задоволення апеляційної скарги та пояснила, що судове рішення, яким ОСОБА_1 поновлено на роботі повністю виконано шляхом видачі відповідного наказу, допуску до роботи, нарахування та виплати заробітної плати.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою Полтавського апеляційного суду від 21.07.2021 (справа №552/2208/20) визнано незаконним та скасовано наказ Державної установи «Полтавський обласний лаборатний центр Міністерства охорони здоров`я України» від 16.12.2019 в частині звільнення ОСОБА_1 із займаної посади лікаря-епідеміолога Новосанжарського районного лабораторного відділення Кобеляцького міжрайонного відокремленого підрозділу лабораторних досліджень Державної установи «Полтавський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я» з 28.12.2019 у зв`язку зі скороченням штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді лікаря-епідеміолога у ДУ «Полтавський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорон здоров`я України» з 28.12.2019.

Стягнуто з ДУ «Полтавський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28.12.2019 по 10.03.2021 в розмірі 72 090,81 грн., а також 5 000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди./а.с.4-16 т.4/

11.08.2021 судом видано виконавчий лист №552/2208/20 про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді лікаря-епідеміолога у ДУ «Полтавський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» з 28.12.2019./а.с.17 т.4/

Постановою головного державного виконавця Київського ВДВС у м.Полтаві Шкурупій О.Ю. від 11.08.2021 відкрито виконавче провадження ВП №66537239 з примусового виконання виконавчого листа №552/2208/20 та надано боржнику - ДУ «Полтавський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» строк на виконання судового рішення 10 робочих днів./а.с.18 т.4/

Наказом ДУ «Полтавського обласного центру контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» від 21.07.2021 №46-к/тр, на підставі рішення Полтавського апеляційного суду від 21.07.2021 №552/2208/20, скасовано пункт 20 наказу №421-к/тр від 16.12.2019 щодо звільнення ОСОБА_1 ; ухвалено забезпечити допуск до роботи ОСОБА_1 на посаді лікаря-епідеміолога відділення епідеміологічного нагляду (спостереження) та профілактики інфекційних захворювань відділу дослідження біологічних факторів з 22.07.2021; унести запис про поновлення на роботі до трудової книжки ОСОБА_1 ; скласти скоригований табель обліку використання робочого часу за час вимушеного прогулу; унести зміни до особової картки та особової справи ОСОБА_1 /а.с.19 т.4/

21.07.2021 у трудовій книжці ОСОБА_1 , на підставі наказу від 21.07.2021 №46-к/тр, зроблено запис, відповідно до якого запис за №10 є недійсним; ОСОБА_1 поновлена на посаді лікаря епідеміолога відділення епідеміологічного нагляду та профілактики інфекційних захворювань відділу дослідження біологічних факторів ДУ «Полтавський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України»./а.с.20-25 т.4/

Постановою головного державного виконавця від 19.08.2021 ВП №66537239 закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №552/2208/20, виданого 11.08.2021 про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді лікаря-епідеміолога у ДУ «Полтавський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» з 28.12.2019. Підстава п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження»./а.с.26 т.4/

Відмовляючи у задоволення скарги, районний суд виходив із того, що постанова державного виконавця прийнята на підставі та в межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», її правомірність скаржником не спростована, що виключає підстави для задоволення скарги.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується. Доводи апеляційної скарги їх правильність не спростовують та зводяться до переоцінки доказів та викривленого тлумачення змісту судового рішення про поновдення на роботі та процедури його виконання.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012); право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013).

У порядку судового контролю за виконанням судових рішень за правилами статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього порушено їх права чи свободи.

Згідно частини третьої статті 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до статті 65 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції станом на 05.08.2021, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеномустаттею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 03.03.2020 у справі №545/1151/16-ц сформовано висновок, про те, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним та є підставою для прийняття рішення виконавцем про закінчення виконавчого провадження за одночасного виконання роботодавцем двох умов: 1) видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі; 2) внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача. Саме такі обставини підлягають перевірці виконавцем при виконанні рішень про поновлення на роботі працівника.

Згідно пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому перед прийняттям постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зобов`язаний встановити факт виконання відповідного рішення боржником, зокрема, шляхом отримання від боржника доказів його виконання (постанови Верховного Суду від 01.10.2020 №914/3703/15, від 16.01.2021 №910/4071/17).

Із матеріалів справи убачається, що на виконання судового рішення від 21.07.2021 №552/2208/20, ДУ «Полтавського обласного центру контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» видано наказ від 21.07.2021 №46-к/тр, яким скасовано пункт 20 наказу №421-к/тр від 16.12.2019 щодо звільнення ОСОБА_1 , забезпечено її допуск до роботи на посаді лікаря-епідеміолога відділення епідеміологічного нагляду (спостереження) та профілактики інфекційних захворювань відділу дослідження біологічних факторів з 22.07.2021, про що внесено запис до трудової книжки.

ОСОБА_1 наказ роботодавця №46-к/тр від 21.07.2021 не оскаржувався та є чинним, а тому державний виконавець, встановивши факт фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, в межах наділених повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, постановив закінчити виконавче провадження за виконавчим документом №552/2208/20 на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги, що судове рішення можна вважати виконаним в повному обсязі лише у тому випадку, коли її, ОСОБА_1 буде поновлено саме на посаді лікаря-епідеміолога Новосанжарського районного лабораторного відділення Кобеляцького міжрайонного відокремленого підрозділу лаборатних досліджень Державної установи «Полтавський обласний лаборатний центр Міністерства охорони здоров`я», із зазначенням дати поновлення саме із 28.12.2019, колегією суддів відхиляються.

По-перше, такі твердження стягувача зводяться до незгоди з формулюванням змісту наказу роботодавця, який відповідає резолютивній частині постанови Полтавського апеляційного суду Полтавської області від 21.07.2021 (справа №552/2208/20) щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря-епідеміолога у ДУ «Полтавський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я» з 28.12.2019.

По-друге, у мотивувальній частині постанови Полтавського апеляційного суду (арк. постанови 19, 20) зазначено, що на виконання наказу МОЗ України №1475 від 27.06.2019 «Про затвердження Плану оптимізації лабораторної мережі в системі громадського здоров`я» у ДУ «Полтавський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» відбулися структурні зміни, внаслідок яких Новосанжарське районне лабораторне відділення фактично припинило свою діяльність, замість нього у смт Нові Санжари нових структурних підрозділів не утворено./а.с.170-187, 198-212 т.3/

При цьому скасування п.20 наказу №421-к/тр від 16.12.2019 щодо звільнення ОСОБА_1 згідно наказу №46-к/тр від 21.07.2021, свідчить про поновлення порушеного права через її поновлення на роботі з дати, яку роботодавець визначив як дату звільнення в оскаржуваному наказі, який судом визнаний незаконним.

Ізурахуванням викладеного, на підставі повно встановлених фактичних обставин у даній справі, суд першої інстанції зробив правильний висновок, з яким погоджується колегія суддів, щодо правомірності дій державного виконавця та відповідності оскаржуваної постанови вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Інших доводів, які б спростували правильність висновків суду першої інстанції щодо правомірності дій і постанови державного виконавця, - апеляційна скарга не містить.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 27 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30.11.2021.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді П.С. Абрамов

О.В. Чумак