Справа № 201/7630/21
Провадження № 2/201/3041/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Шумейко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 09 серпня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 30 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис № 5332 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в розмірі 17 420 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. 07 квітня 2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та заведено ВП № 61746429. У виконавчому провадженні № 61746429 з ОСОБА_1 стягнуто 4 266,93 грн.- борг за виконавчим документом, які були перераховані на рахунок ТОВ «Алекскредит», що підтверджується листом приватного виконавця Клименко Р.В. від 14 червня 2021року № 33719 та листом приватного виконавця Клименко Р.В. від 14 червня 2021 року № 35354.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2021 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано виконавчий напис № 5332 вчинений 30 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в розмірі 17 420 грн. за кредитним договором № 1228892 від 22 травня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 і ТОВ "Алекскредит" таким, що не підлягає виконанню. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2021 року набрало законної сили 22 червня 2021 року.

Постановою приватного виконавця від 06 липня 2021 року виконавче провадження № 61746429 було закінчено у зв`язку із набранням законної сили рішення суду про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню. Тому позивач пославшись на вимоги ст. 1212 ЦК України просила суд стягнути з відповідача на її користь безпідставно набуті грошові кошти у розмір 4 266,33 грн. та понесені по справі судові витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн. та судовий збір в розмір 908 грн. (а.с.1-4).

08 листопада 2021 року на адресу суду надійшов відзив директора ТОВ «Алекскредит» В.Єгорова, в якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог пославшись на наступне. Так, між ОСОБА_1 та ТОВ «Алекскредит» було укладено договір, на підставі якого 22 травня 2018 року ТОВ «Алекскредит» на картковий рахунок позивача перерахував грошові кошти, а позичальник зобов`язалася повернути кредитні кошти відповідно до графіку платежів, однак взятих на себе зобов`язань не виконала. Окрім того зазначили, що позивачем на підтвердження стягнення з неї коштів в розмірі 4 266,33 грн. належних доказів суду не надано, посилання на норми ст. 1212 ЦК України стосовно повернення безпідставно повернутих коштів є необгрунтованими, оскільки між сторонами виникли договірні відносини (а.с.52-55).

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 28 липня 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.36-37).

04 серпня 2021 року ухвалою суді відкрито провадження у справі позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів (а.с. 38-39).

Директор ТОВ «Алекскредит» В.Єгоров в наданому на адресу суду відзиві 08 листопада 2021 року просив слухати справу за їх відсутності (а.с. 55).

Позивач в судове засідання не з`явилася від її представника надійшли заяви 30 серпня та 29 листопада 2021 року про розгляд справи за їх відсутності на задоволенні позовних вимог наполягали (а.с. 42, 62),

Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Фактичні обставини, встановлені судом

30 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис № 5332 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в розмірі 17 420 грн. (а.с. 12)

На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. 07 квітня 2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та заведено ВП № 61746429 (а.с. 14).

У виконавчому провадженні № 61746429 з ОСОБА_1 стягнуто 4 266,93 грн.- борг за виконавчим документом, які були перераховані на рахунок ТОВ «Алекскредит», що підтверджується листом приватного виконавця Клименко Р.В. від 14 червня 2021року № 33719 та листом приватного виконавця Клименко Р.В. від 14 червня 2021 року № 35354 (а.с. 24-27).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2021 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано виконавчий напис № 5332 вчинений 30 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в розмірі 17 420 грн. за кредитним договором № 1228892 від 22 травня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 і ТОВ "Алекскредит" таким, що не підлягає виконанню. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2021 року набрало законної сили 22 червня 2021 року (а.с.16-23).

Постановою приватного виконавця від 06 липня 2021 року виконавче провадження № 61746429 було закінчено у зв`язку із набранням законної сили рішення суду про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню (а.с. 29-30).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлено (ч.5 ст. 82 ЦПК України).

За змістом частини першої ст.177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч.1 ст.190 ЦК України).

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Положення 83 глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин ст.1212 ЦК України викладений також Верховним Судом у постанові від 06 березня 2019р. у справі №910/1531/18.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 червня 2018р.у справі№910/9072/17 висловила позицію, що, згідно з п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак, необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми 1212 ЦК України, викладених у постанові від 16 січня 2019р. у справі №753/15556/15-ц зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи: в» відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Враховуючи, що судом під час розгляду справи на підставі наданих суду доказів встановлено, що підставою отримання ТОВ Алекскредит в рамках виконавчого провадження №61746429 суми 4 266,33 грн було стягнення з позивачки у примусовому порядку заборгованості на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса, який рішенням суду визнано таким, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається безпідставно набутою та підлягає поверненню, оскільки правової підстави, на якій було набуто грошові кошти, на теперішній час не існує.

Оцінюючи надані у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, враховуючи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ Алекскредит безпідставно набутих коштів підлягають задоволенню, та стягненню з ТОВ Алекскредит на користь позивачки підлягає сума 4 266,33 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу необхідно зазначити наступне.

Частинами 1-5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом на правничу допомогу, 14 червня 2021 року уклала договір про надання правової допомоги № 61/1 з адвокатом Гусаковою О.Б., згідно якого їй надана правнича допомога щодо захисту її прав та інтересів.

При цьому згідно статті 30 згаданого Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Сума заявлених позивачем до відшкодування відповідачем судових витрат на правничу допомогу адвоката співмірна із складністю справи, кваліфікацією і досвідом адвоката, узгоджується з умовами укладеного між адвокатом та клієнтом Договором на професійну правничу допомогу №61/1 від 14 червня 2021 року. Сам факт надання правової допомоги адвокатом та отримання її клієнтом підтверджується актом виконаних робіт до договору від19 липня 2021 року, а її фактична оплата - квитанцією про оплату від 14 червня 2021 року. Тому, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 належними доказами довела понесені нею витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000 грн, тому вказана сума підлягає до стягнення з відповідача.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 908 грн. (за позовну заяву).

На підставі викладеного та керуючись ст. 13, 76-78, 81, 141, 263 265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», (м. Дніпро, вул. Якова Самарського, буд. 12А, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) грошові кошти в розмірі 4 266(чотири тисячі двісті шістдесят шість) грн. 33 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», (м. Дніпро, вул. Якова Самарського, буд. 12А, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати на правову допомогу в розміроі 5 000 (п`ять тисяч) грн та судового збору в розмірі 908(дев`ятсот вісім) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

АДРЕСА_1

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», м. Дніпро,

вул. Якова Самарського, буд. 12А,

Повний текст рішення виготовлено 01 грудня 2021 року

Суддя С.О. Демидова