Справа № 0417/2-2543/2011
Провадження № 6/202/192/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

23 листопада 2021 року м. Дніпро

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря Пеки Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення, стягувач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», боржник: ОСОБА_1 по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 769319/ФЛ від 12.02.2008 року, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» в особі директора звернулось до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення, відповідно до якої заявник просив замінити сторону стягувача з ПАТ «КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», у виконавчому листі по цивільній справі № 2-2543/2011 за рішенням, що видав Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська від 13.12.2011 року про стягнення заборгованості у сумі 31 128 грн. 84 коп., витрат по сплаті судового збору у розмірі 311 грн. 29 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення 120 грн., а всього 31 560 грн. 13 коп. (тридцять одна тисяча п`ятсот шістдесят грн. 13коп.), з боржника ОСОБА_1 та поновити строк для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-2543/2011 за рішенням, що видав Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська від 13.12.2011 року про стягнення заборгованості у сумі 31 128 грн. 84 коп., витрат по сплаті судового збору у розмірі 311 грн. 29 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення 120 грн., а всього 31 560 грн. 13 коп. (тридцять одна тисяча п`ятсот шістдесят грн. 13 коп.), з боржника ОСОБА_1 .

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.12.2011 року у цивільній справі № 2-2543/2011, було задоволено позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та прийнято рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором № 769319/ФЛ від 12.02.2008 року у розмірі 31 128 грн. 84 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 311 грн. 29 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення 120 грн., а всього 31 560 грн. 13 коп. (тридцять одна тисяча п`ятсот шістдесят грн. 13 коп.). Згідно Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, право вимоги за Кредитним договором № 769319/ФЛ від 12.02.2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (найменування змінено Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та ОСОБА_1 , перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», яке в свою чергу згідно Договору № GL48N718070_blank_01, про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року, відступило права вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодам), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. В матеріалах кредитної справи № 769319/ФЛ, яку було передано ТОВ «Брайт Інвестмент» за договором про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank_01 від 30 вересня 2020 року, було встановлено наявність оригіналу виконавчого листа по справі № 2-2543/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором. На думку заявника, причини пропуску строків для подачі виконавчого листа № 2-2543/2011 до виконання є поважними, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», не могло раніше знати про дану обставину, оскільки ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступив права вимоги на користь TOB «Брайт Інвестмент», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, лише 30 вересня 2020 року та вказані обставини унеможливлювали вчинення процесуальних дій у визначений законом та судом строк, та виникли об`єктивно не залежно від волі TOB «Брайт Інвестмент». Рішення суду у цивільній справі № 2-2543/2011 до теперішнього часу не виконане, заборгованість непогашена, що зумовило заявника звернутись до суду з відповідною заявою про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29 червня 2021 року, головуючим суддею у розгляді вказаної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 30 червня 2021 року, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення, призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У призначений час сторони у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Заявник у заяві просив проводити розгляд вказаної заяви без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент».

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 задоволені та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 769319/ФЛ від 12.02.2008 року у розмірі 31 128 грн. 84 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 311 грн. 29 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення 120 грн., а всього 31 560 грн. 13 коп. (тридцять одна тисяча п`ятсот шістдесят грн. 13 коп.).

Вказане рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 23 грудня 2011 року та на його виконання Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська 22 серпня 2012 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 769319/ФЛ від 12.02.2008 року зі строком його пред`явлення до 23 грудня 2012 року.

05 серпня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було укладено договір № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором № 86044/ФЛ від 25.07.2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (найменування змінено Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та ОСОБА_1 , перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодам), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

30 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» було укладено договір № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» відступило права вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодам), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами та в матеріалах кредитної справи № 86044/ФЛ, яку було передано ТОВ «Брайт Інвестмент» за вказаним договором про відступлення прав вимоги. Новим кредитором при вивчені кредитної справи було встановлено наявність оригіналу виконавчого листа по справі № 2-2536/2011 із пропуском строку його пред`явлення.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»,статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512,514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України зазначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Відповідно до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 р., в редакції чинній на час набрання рішенням законної сили (на даний момент Закон втратив чинність), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом одного року.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно позиції ВСУ від 26.09.2012 року № 6-85 цс12, та від 04.11.2015 року № 6-1486 цс15 поважними причинами пропуску строку є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції «пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на доказі, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» Суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Європейський суд зазначає, якщо звичайний строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Вирішуючи питання про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення пропущеного строку на його пред`явлення, суд виходить із того, що ПАТ «КБ «Надра» (первісний кредитор) протягом 8 років, після видачі виконавчих листів у 2012 році, з невідомих причин так і не пред`явив їх до виконання, та протягом цього часу стягувач не реалізовував свої процесуальні права спрямовані на виконання рішення суду у межах виконавчого провадження. В свою чергу правонаступник ПАТ «КБ «Надра» - ТОВ «Брайт Інвестмент» лише через 9 місяців після набуття права вимоги за кредитним договором звернувся до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення.

За умовами ч. 3 ст. 12 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторін у справі.

При цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, відповідно до положень ст. 13 ЦПК України.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи, що підстави для заміни стягувача у виконавчому листі та поновлення строків на його пред`явлення відсутні, суд відмовляє в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення, стягувач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», боржник: ОСОБА_1 по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 769319/ФЛ від 12.02.2008 року.

Керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст.ст. 8, 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, ст.ст. 433, 442, п.17.4 ч.1 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (49019, м.Дніпро, вул.Академіка Белелюбського, буд. 54, оф. 402, код ЄДРПОУ 43115064)про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення, стягувач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 15, ), боржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 769319/ФЛ від 12.02.2008 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.П. Слюсар