Провадження №: 2/755/5766/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2021 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву про витребування доказів, яка подана в межах розгляду цивільної справи за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

11 червня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

15 липня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про продовження розгляду цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін).

06 серпня 2019 року представник відповідача - адвокат Комлєв С.В. подав до суду зустрічну позовну заяву від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

09 серпня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та його об`єднання з первісним позовом.

13 вересня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про розгляд цивільної справи за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

08 листопада Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залишення без розгляду зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та його об`єднання з первісним позовом.

08 листопада 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалене рішення про задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

07 вересня 2020 року Київським апеляційним судом винесено постанову про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 . Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

29 січня 2021 року в судовому засідання представник позивача по зустрічному позову - адвокат Комлєв С.В. заявив клопотання про витребування доказів, а саме - безпосередньо у судовому засіданні витребувати у ОСОБА_4 - батька позивача, оригінал договору відповідального зберігання, укладеного з ОСОБА_1 14 листопада 2012 року, та у ОСОБА_5 , матері позивача, оригінал договору відповідального зберігання, укладеного з ОСОБА_1 06 грудня 2012 року, наголосив, що про наявність вказаних договорів, які мають суттєве значення для вирішення даного спору по суті, представнику стало відомо під час надання пояснень свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні, тому просить поновити строк для подання зави про витребування доказів та задовольнити заяву про витребування доказів.

Представник відповідача по зустрічному позову - адвокат Решнюк А.В. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви про витребування доказів, на думку представника, заява подана до суду поза межами процесуальних строків, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками позивача по зустрічному позову, тому посилання представника щодо необізнаності позивача, на момент звернення до суду із зустрічним позовом, про наявність укладених від її імені договорів з батьками викликають сумніви щодо достовірності наданої суду інформації, тому розцінює подання заяви про витребування доказів на стадії розгляду справи по суті як зловживання процесуальними правами.

Вислухавши думку учасників справи, оцінивши наведені представником позивача по зустрічному позову - адвокатом Комлєвим С.В. підстави для поновлення процесуального строку для подання заяви про витребування доказів, суд приходить до наступних висновків.

Забезпечення доказів - це оперативне закріплення у встановленому цивільним процесуальним законом порядку відомостей про факти, яке вчиняється суддею з метою використання їх як докази при розгляді та вирішенні цивільних справ у суці. Забезпечення доказів у жодному випадку не можна ототожнювати із їх дослідженням або оцінкою. Єдина мета забезпечення доказів - це їх фіксація для забезпечення можливості їх дослідження та оцінки при подальшому розгляді справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України)

За змістом положень частини другої та четвертої статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Виходячи з положень ч.8 ст.83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадків, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. ( ч.1 ст. 84 ЦПК України)

У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. ( ч.2 ст. 84 ЦПК України)

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. ( ст. 127 ЦПК України)

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача - адвоката Комлєва С.В. про витребування доказів, враховуючи, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не вказано заходи, які вжив позивач по зустрічному позову самостійно для отримання витребуваних доказів та не надано доказів вжиття таких заходів, враховуючи, що цивільна справа розглянута по суті шляхом ухвалення судового рішення, на даній стадії процесу розглядається питання ухвалення додаткового рішення, оскільки судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду про залишення без розгляду зустрічного позову, що зумовлює надання оцінки зібраним у справі доказам у їх сукупності в межах заявлених вимог за зустрічним позовом.

При цьому суд враховує, що представником позивача подано клопотання про витребування доказів з пропуском встановленого строку, передбаченого частинами другою та третьою статті 83 Цивільного процесуального кодексу України, в той же час клопотання про поновлення строків для витребування доказів на стадії розгляду справи по суті носить формальний характер та не підтверджено належними доказами, що мали підтвердити неможливість їх витребування та долучення до відзиву на позов та під час проведення підготовчого судового засідання, з причин, що не залежали від позивача, враховуючи, що докази, які просить витребувати представник позивача безпосередньо стосуються особи позивача, яка виступає стороною договорів, які просить витребувати сторона позивача.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення без розгляду заяви представника позивача по зустрічному позову - адвоката Комлєва С.В. про витребування доказів, у зв`язку з пропуском процесуального строку та відсутності підстав для задоволення заяви про поновлення пропущеного процесуального строку.

Враховуючи викладене та керуючись статями 76, 81, 83, 126, 127, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити представнику позивача по зустрічному позову - адвокату Комлєву С.В. у задоволені клопотання про поновлення строку для подання заяви про витребування доказів.

Заяву представника позивача по зустрічному позову - адвоката Комлєва С.В. про витребування доказів, яка оголошена представником в судовому засіданні 29 січня 2021 року, - залишити без розгляду.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я