КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/234/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Маштаковій Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року, постановлене під головуванням судді Осаулова А.А.,-

встановив:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Просив: витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 горище (дах) будинку АДРЕСА_1 у власність мешканців цього будинку - співвласникам горища (даху); скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 № 19278624 на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 391; визнати за мешканцями будинку право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року заяву представника ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року про накладення арешту на нежитлові приміщення № 99 (горище, дах) будинку АДРЕСА_1 .

Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 серпня 2019 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року заяву представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн 00 коп.

В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року повернуто без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року повернуто без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2019 року скасувано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_25 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення задоволено частково.

Скасовано державну реєстрацію права власності № 19278624 від 02 березня 2017 року за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 .

Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_2 горище (дах) будинку АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 25 листопада 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року залишено без змін.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року про повернення без розгляду апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року про скасування забезпечення позову та ухвалу Київського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року про повернення без розгляду апеляційної скарги на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва 05 грудня 2019 року скасовано, справу у цій частині передано на розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати додаткове рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що стягнуті додаткові витрати є завищеними та належним чином не обґрунтовані.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечила.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвалюючи рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн 00 коп., суд першої інстанції виходив із того, що такий розмір витрат є обґрунтованим, враховуючи поведінку сторони відповідача під час розгляду справи, професійну підготовку представників та значення даної справи для відповідача.

Проте повністю з такими висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником ОСОБА_2 надано: договір про надання правової допомоги № 20/06-18 від 20 червня 2018 року, додаткову угоду № 1 до договору № 20/06-18 про надання правової допомоги від 20 червня 2018 року, опис робіт (наданих послуг), виписку по рахунку № НОМЕР_1 , рахунок № 02-07/08/19 від 07 серпня 2019 року, акт № 1 про надану правничу допомогу від 07 серпня 2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання відзиву та значимості таких дій у справі, пропорційності задоволених вимог, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду від 05 грудня 2019 року слід змінити, зменшивши розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката з 20 000 грн 00 коп. до 6 000 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року змінити, зменшивши розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката з 20 000 грн 00 коп. до 6 000 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 01 лютого 2021 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко