Справа № 408/6178/19-ц
Провадження № 2/408/444/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року смт Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.,

при секретареві Савенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області, в якому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Борисова В.М., звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказав наступне.

Від шлюбу у сторін по справі народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, відповідач безвідповідально ставилася до дитини та до сім`ї, часто зникала з дому в невідомому напрямку, мала шкідливі звички.

На підставі рішення Станично-Луганського районного суду Луганської області від 13.12.2012 шлюб між ними було розірвано. На даний час дитина проживає з позивачем. З лютого 2012 року відповідач з ними не проживає, з сином не спілкується, допомоги на його утримання не надає, станом здоров`я сина та умовами його розвитку не цікавиться. За рішенням Артемівського районного суду міста Луганська з відповідача були стягнуті аліменти на утримання спільної дитини, від сплати яких вона ухиляється. Син знаходиться на повному утриманні позивача, відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками, не виявляє ніяких почуттів до нього та зовсім його не відвідує.

16 листопада 2020 року дана справа була відкрита провадженням та призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

16 грудня 2020 року справа була призначена до розгляду.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Під час підготовчого провадження позивач та представник позивача - адвокат Борисов В.М., надіслали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позов підтримували в повному обсязі, просили його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи сповіщувалася належним чином, причин неявки суду не повідомила, упродовж встановленого строку відзивів на позовну заяву до суду не надала, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами.

До початку судового розгляду від представника третьої особи Медведєва Р., надійшла заява, в якій він просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримував в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дитини, де у частинах 2 і 3 цієї статті зазначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України ухиляння батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення їх батьківських прав відносно дитини.

В пункті 16 Постанови Пленуму № 3 від 30.03.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Верховний Суд України зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач та відповідач дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі, який у судовому порядку був розірваний 13 грудня 2012 року.

Від даного шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від дитини, сина зовсім не відвідує, не цікавиться його життям, не піклується про його фізичний і духовний розвиток та навчання. З лютого 2012 року відповідач не виявляє до сина ніяких батьківських почуттів, а дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на його повному утриманні, отримує усе належне для розвитку, навчається у школі, відвідує спортивні секції.

Відповідач, з якого судовим наказом стягнуті аліменти на користь позивача для утримання їхнього неповнолітнього сина в розмірі ј частки доходу, в утриманні та вихованні дитини участі не приймає, не цікавиться життям, здоров`ям, потребами і долею сина, від сплати аліментів ухиляється, офіційного доходу не має.

Усі вказані обставини підтверджуються наданими позивачем доказами, а саме: копією рішення про розірвання шлюбу від 13 грудня 2012 року; копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 ; копіями довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи позивача та дитини; довідкою з місця проживання та про склад родини № 2914 від 116.08.2019; довідкою про неотримання аліментів № 7250/17.1-77 від 02.08.2019 та розрахунком заборгованості № 7249/17.1-77 від 02.08.2019; актами обстеження умов проживання від 27.05.2019 та від 06.09.2019; характеристикою з КЗ «Валуйська ЗОШ № 2 на ОСОБА_3 .

Висновком органу опіки та піклування Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 26.06.2019 № 2349 визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 .

Суд погоджується із даним висновком органу опіки та піклування, оскільки факти, викладені в ньому знайшли підтвердження на підставі наведених вище доказів. Відповідач їх доказами не спростовувала, відзиву на позов не надала.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_2 до суду не з`явилася, у суду не виникає сумнівів в тому, що остання умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання своєї дитини, тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 264- 266 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (іпн. НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) - задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянку України (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), позбавити батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Луганськ Луганської області, громадянина України.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (іпн. НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір, сплачений за подання позову до суду, в сумі 768,40 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України, та може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання і підписання.

Рішення підписане 25 січня 2021 року.

Головуючий: Є.О. Соболєв