Ухвала

Іменем України

23 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 409/1323/21

провадження № 61-18585ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства сільськогосподарської виробничої фірми «Агротон» на постанову Луганського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сільськогосподарська виробнича фірма «Агротон» про скасування рішення та запису про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Сільськогосподарська виробнича фірма «Агротон» (далі - ПрАТ «СВФ «Агротон») про скасування рішення та запису про державну реєстрацію.

Ухвалою від 16 серпня 2021 року Білокуракинський районний суд Луганської області позовну заяву ОСОБА_1 до ПрАТ «СВФ «Агротон» про скасування рішення та запису про державну реєстрацію визнав неподаною і повернув позивачу.

Постановою від 05 жовтня 2021 року Луганський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив.

Ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 16 серпня 2021 року скасував, справу направив до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У листопаді 2021 року ПрАТ «СВФ «Агротон» звернувсядо Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Луганського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року.

Посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, особа, яка подала касаційну скаргу, просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Крім того, ПрАТ «СВФ «Агротон» просить поновити строк на касаційне оскарження.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних підстав, він підлягає поновленню.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набула чинності для України з 11 вересня 1997 року, високі договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, статей 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом 5 днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Ухвалою від 16 серпня 2021 року Білокуракинський районний суд Луганської області позовну заяву залишив без руху з підстав її невідповідності вимогам, встановленим статті 175 ЦПК України: позивач звертається до суду із позовом до ПрАТ «СВФ «Агротон», проте просить суд скасувати рішення державного реєстратора Сватівської РДА, який не є учасником справи; не зазначає підстав залучення в якості відповідача ПрАТ «СВФ «Агротон» та позовних вимог, які позивач заявляє до цього відповідача; не зазначає підстав залучення в якості третьої особи ЦНАП Білокуракинської селищної ради; не зазначає, чи звертався позивач до державного реєстратора щодо скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Надав строк 10 днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду, оскільки питання про можливість відкриття провадження у справі вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали та порушення прав позивача на вільний доступ до правосуддя з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

У позивача суд повинен з`ясувати предмет позову, що конкретно вимагає позивач, підставу позову: чим він обґрунтовує свої вимоги, і зміст вимоги, який спосіб захисту свого права він обрав. Якщо представлені докази недостатньо підтверджують вимоги позивача чи заперечення відповідача або не містять в собі всіх необхідних даних, і у сторін є обґрунтовані складнощі у наданні додаткових доказів, суд за їх клопотанням зобов`язаний сприяти їм в одержанні або витребуванні таких доказів.

Суд апеляційної інстанції, керуючись нормами статей 177, 185 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку, що неправильне визначення відповідача, предмета та підстав позову, залучення до участі у справі особи як третю особу не можуть бути підставами для залишення позову без руху та повернення позовної заяви, а є питаннями, які вирішуються судом після відкриття провадження.

Крім того, суд апеляційної інстанції вірно зазначив, що аналіз дій суду першої інстанції свідчить про надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства, оскільки застосовані судом обмеження не повинні обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зі змісту касаційної скарги, судового рішення, що оскаржене, та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись частиною першою статті 389, статтею 390, частиною другою та четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити Приватному акціонерному товариству сільськогосподарській виробничій фірмі «Агротон» строк касаційного оскарження постанови Луганського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства сільськогосподарської виробничої фірми «Агротон» на постанову Луганського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сільськогосподарська виробнича фірма «Агротон» про скасування рішення та запису про державну реєстрацію.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В. А. Стрільчук

І. М. Фаловська