РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року Київський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Колесник С.А.,

за участю секретаря судового засідання Кудінової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №953/17418/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 відповідно до якого просить: стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.09.2020 і на весь час навчання доньки до 21.06.2024.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ОСОБА_1 посилалась на те, що рішенням суду від 28.07.2003 було розірвано шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 . Від спільного подружнього життя сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом Київського районного суду м.Харкова від 06.03.2020 по справі №953/3486/20 було задоволено заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожитквого мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 дитина досягла повноліття, їй виповнилось 18 років, однак вона продовдує навчання, є студенткою першого курсу Харківського національного університету внутрішніх справ денної форми навчання, вартість навчання згідно з умовами договору про надання освітніх послуг складає 17800 грн. на рік.

Керуючись положеннями ст.199 СК України, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2020 справу передано для розгляду судді Колесник С.А.

Відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання вказаних вимог 28.10.2020 судом було направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - відповідача у справі та отримано відповідну довідку.

Ухвалою суду від 05.11.2020 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

17.11.2020 до канцелярії суду надійшла заява позивача на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 20.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

05.01.2021 до суду надійшов відзив ОСОБА_2 на позовну заяву (а.с.40-44).

Відповідач просить відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 , прийняти рішення про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 500,00 грн. та не стягувати з нього судового збору, оскільки він намагався до цього добровільно сплачувати аліменти, але позивач звернулась до суду, що спричиняє ОСОБА_2 певні збитки, в разі прийняття такого рішення, або розділити такі витрати з позивачем у рівних частинах.

При цьому відповідач посилається на те, що позивачем не вірно вказаного його прізвище, оскільки вріним прізвищем відповідача є ОСОБА_2 , а не ОСОБА_2 .

Щодо заявлених позовних вимог, відповідач вказує, що наразі він проживає в фактичних шлюбних відносинах з цивільною дружиною ОСОБА_5 , з якою вони мають спільну дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач є главою сім`ї і повинен забезпечувати спільну доньку, цивільну дружину та доньку дружини від першого шлюбу та себе. При цьому, додаткових доходів у відповідача немає, цивільна дружина офіційно ніде не працює.

Крім того, вказує, що в нього є кредитні зобов`язання перд АТ «КРЕДОБАНК» м.Харків на загальну суму 23450,00 грн., виданого 26.06.2019 з обов`язковими платежами, які вираховуються з зарплати ОСОБА_2 . Строк кредитування закінчується 25.06.2024.

Посилається на те, що його заробітна плата - єдиний дохід, який складає близько чотирьох тисяч гривень на місяць.

ОСОБА_2 згоден сплачувати аліменти, але з врахуванням його матеріального становища та обов`язків лише в розмірі 500 грн., він ніколи не відмовлявся утримувати дитину, якщо має таку матеріальну змогу. Однак, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не виявляли бажання вирішити це питання у позасудовому порядку, до відповідача не звертались, донька взагалі не бажає спілкуватись з батьком.

До досягнення повноліття дитини відповідач сплачував аліменти відповідно до судового наказу і не ухилявся від обов`язку утримувати ОСОБА_3 .

Також зазначив, що в нього немає особистого житла, автомобіля, ніяких придбань на суму, яка б перевищувала десятикратний розмір прожитквго мінімуму для працездатних осіб не здійснював.

15.01.2021 позивачем подано відповідь на відзив (а.с.63-67).

Так, позивач просить задовольнити позов у повному обсязі посилаючись на те, що відповідачем не надано підтверджень дійсності сумісного проживання із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , того, що вони дійсно на даний час є сім`єю, ведуть спільне господарство та зазначені особи знаходяться на його утриманні, оскільки свідоцтво про народження дитини ні є належним доказом того, що відповідач приймає участь в утриманні своєї другої доньки.

Твердження відповідача, що його цивільна дружина не працює не підтверджено, оскільки у наданій відповідачем довідкі вказано, що ОСОБА_5 не перебуває на обліку як безробітна.

Наявність кредитних зобов`язань не є підставою для позбавлення обов`язку відповідача щодо утримання своєї дитини, у зв`язку з чим позивач вважає, що відповідач намагається уникнути відс плати аліментів.

Також вказує, що ОСОБА_2 сплачував аліменти за судовим наказом лише 4 місяці протягом 2020 року. При цьому, 18.06.2003 постановою державного виконавця ДВС Київського районного управління юстиції у м. Харкові було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-13203/13, виданого 29.05.2003 Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі ј частини на користь ОСОБА_1 27.10.2003 постановою державного виконавця ДВС Київського районну виконавче провадження було закінчено на підставі ст. ст. 20, 37 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку зміною територіальності та виконавчий документ передано для виконання ВДВС Комінтернівського району. Комінтернівський ВДВС прийняв до виконання виконавчий лист № 2- 13203/13, про що свідчить розпорядження ВДВС Комінтернівського районну від 05.12.2003 про надсилання на виконання вищезазначеного виконавчого листа за місцем роботи боржника до ТОВ «Кволіта-Плюс». Однак, з 2011 року ОСОБА_1 не отримувала взагалі аліментів на утримання доньки. Останні регулярні платежі у сумі 200,00 грн. надходили у 2007 році, а у 2011 році було декілька не регулярних платежів. Листом від 10.06.2011 року № 7198 Київський ВДВС Харківського МУЮ повідомив, що виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на виконанні не перебуває.

Відповідач умисно не повідомив про зміну свого місця роботи, та місця проживання державну виконавчу службу. І з 2011 року позивач не мала можливості отримувати аліменти.

Тому посилання відповідача на те, що він ніколи не відмовлявся від допомоги дитині, та позивач не вживала заходів щодо позасудового вирішення питання не відповідають дійсності.

У судове засіданні позивач не з`явилась, до суду 27.01.2021 подал заяву про проведення розгляду справи без її участі, зазначила, що позовніц вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с.88).

Відповідач у судове засідання не з`явився, 27.01.2021 подав до суду заяву про проведення розгляду справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає частково та просить прийняти до уваги доводи, викладені у відзиві на позовну заяву (а.с.89).

Третя особа у судове засідання не з`явилась, 18.01.2021 подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с.87).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що сторони сповіщені про день розгляду справи, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи за відсутності сторін.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 10.07.2002 зроблено відповідний актовий запис за №2007 у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Батьками дитини записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

10.09.2020 Харківський національний університет внутрішніх справ в особі ректора Швеця Д.В. та ОСОБА_1 уклали Договір №497 про навчання у закладі вищої освіти (а.с.81-82), предметом якого є навчання у закладі вищої освіти, заклад бере на себе зобов`язання зарахувати встпника ОСОБА_3 на навчання на 1 курс після виконання вимог умов прийому на навчання для здобуьья вищої освіти, правил прийому та укладення догоовру; здійснити підготовку втапника за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою ьакалавр за спеціальністю психологія. Фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичної особи ОСОБА_3

10.09.2020 Харківський національний університет внутрішніх справ в особі ректора Швеця Д.В. та ОСОБА_3 уклали Договір №497/1 про надання платної освітньої послуги (а.с.83-84), відповідно до умов якого загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 70 400,00 грн., за один рік навчання - 17600,00 грн., що в місяць, відповідно, 1760,00 грн.

Відповідно до квитанції №74 від 10.09.2020 ОСОБА_1 сплатила грошові кошти в розмірі 8800,00 грн. за вказаним договором (а.с.85).

ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу денної форми навчання з оплатою вартості навчання на договірних засадах Харківського національного універститету внутрішніх справ, III-IV рівня акредитації. Зараховано на навчання наказом ХНУВС від 10.09.2020 №493, передбачуваний термін закінчення навчання та присвоєння ступеня вищої освіти «бакалавр» - червень 2024 року, що підтверджується копією довідки від 18.09.2020 №2/260с (а.с.8).

06.03.2020 Київським районним судом м.Харкова видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 02.03.2020 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6).

ОСОБА_1 працює у ТОВ «Харківпаб» на посаді касира операційної каси, сукупний дохід за період з 01.01.2020 по 30.09.2020 складає 30 819,38 грн., з них до виплати - 24 998.77 грн., що підтверджується довідкою від 30.10.2020 №ТХП00000027 (а.с.80).

Таким чином, розмір щомісячного платежу за навчання ОСОБА_3 складає більше половини середньомісячного доходу ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2, 3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р. та яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язана забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно ст. 6 вказаної Конвенції кожна дитина має невід`ємне право на життя. Держава забезпечує у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р. та яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ст..199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз`яснив обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина,які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини в судовому порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідноі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.

Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуєчи питання щодо розміру аліментів суд також враховує наступне.

ОСОБА_2 працює в ТОВ «МАСТЕР ПЛЕЙТ» на посаді кур`єра. Сукупний дохід за період з 01.06.2020 по 30.11.2020 склад 29 362,43 грн., з них до виплати - 18 981,75 грн., що у середньому становить 3163,625 грн. на місяць, що підтверджується довідкою від 02.12.2020 №0000-000003 (а.с.49).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_6 , про що 22.08.2018 складено відповідний актовий запис №3845 у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.56).

Батьками дитини вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Доводи щодо спільного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_8 в ході розгляду справи не знайшли свого документального підтвердження.

Судом також враховуються наявні кредитні зобов`язання ОСОБА_2 , однак кредитні зобов`язання відповідача, не впливають на розмір аліментів, що визначається судом, оскільки обов`язок утримувати дітей хоч і не є абсолютним, однак вищевказані обставини на нього впливати не можуть.

Зі змісту ч.1 ст.183 СК України вбачається, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При визначенні величини аліментного платежу суд враховує викладені вище обставини та приходить до висновку, що аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, буде сумою, що відповідатиме обов`язку батька дитини забезпечити частину витрат на її навчання та утримання, з урахуванням мінімальних життєвих потреб дитини і матеріального стану відповідача.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів у частці від доходу батька дитини щомісячно є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини.

Положеннями ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 51, 129 Конституції України, ст..ст. ст..2-5, 12, 13, 76-78, 81, 89, 141, 223, 258-259, 263-266, 268, 272, 273, 279, 353 ЦПК України, ст..ст. 80, 84, 141, 150, 179, 180-182, 183, 191, 199 СК України, ст..3, 6, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 27.10.2020 і до досягнення дитиною двадцяти трьох років або закінчення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2021.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_3 , НОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено та підписано 01.02.2020.

Суддя Колесник С.А.