ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/5/21 Головуючий суддя І інстанції Тімонова В. М.
Провадження № 22-ц/818/3461/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про стягнення аліментів
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Котелевець А.В., Маміної О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргуОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 01 березня 2021 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання батька,

в с т а н о в и в:

У січні 2021 ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність щомісячно з дня пред`явлення позову і довічно.

Позов мотивовано тим, що йому 65 років, він є особою з інвалідністю ІІ групи, непрацездатний, хворіє та потребує матеріальної допомоги.

Вказує, що він має заборгованість у розмірі 18722 грн за кредитним договором, який було укладено для отримання грошових коштів на лікування. Зазначає, що єдиним доходом є пенсія у розмірі 3263 грн, проживає р азом з дружиною.

Зауважує, що старший син ОСОБА_3 матеріальну допомогу надає, а ОСОБА_1 не надає, хоча працює і має можливість надавати таку допомогу.

ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечував. Зазначав, що позивачем не доведено, що він потребує матеріальної допомоги, сам факт непрацездатності батька не зумовлює виникнення у відповідача обов`язку надання батькові утримання, .

Вказує, що позивач ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, між ними склалися неприязні стосунки.

Зауважує, що з нього на користь дружини та на дитину стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 01 березня 2021 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання батька у розмірі 1/12 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 04 січня 2021 року ді довічно.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 908 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не в раховано те, що у відповідача на утриманні є неповнолітня дитини на користь якої ним сплачуються аліменти, зауважує, що відповідач неодноразово звертається до суду з позовом про виселення відповідача, та йому було відмовлено.

Документи , надані позивачем не підтверджують отримання позивачем субсидії, не підтверджуються факт необхідності придбання ліків, а лише свідчать про те, що протягом 2015 2018 років позивач нетривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні.

Вказує, що позивачем не надано жодних доказів про необхідність надання йому матеріальної допомоги, адже в наданих документах відсутні будь-які докази про необхідність придбання лікарських засобів та призначенням лікаря, не надано доказів про придбання будь-яких лікарських засобів.

Не звергнуто уваги на те, що позивач вже звертався до суду до відповідача про стягнення аліментів, та йому було відмовлено у задоволенні позову, тобто позивачем порушено вимоги п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить рішення залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В обґрунтування відзиву зазначає, що старший син допомагав при необхідності позивачу робити операції, більше допомоги надавати не має змоги оскільки проживає в орендованій квартирі і не має постійної роботи.

Зазначає, що ліки покупав без рецепту, за призначенням лікаря, проте чеки на їх придбання не зберігав

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції враховував у відповідності до ст. 205 СК України стан здоров`я позивача, що потребує додаткових витрат на лікування, розмір його пенсії, а також ту обставину, що відповідач працює, має на утриманні дружина та обов`язок по сплаті аліментів н дитину, у зв`язку з чим вважав за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача аліментів на його утримання у розмірі 1/12 частин від доходу, який є доцільним та відповідатиме інтересам сторін, а також чинному законодавству.

Колегія суддів погоджується з таким висновкам суду першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22.12.2020 (а.с. 14).

ОСОБА_2 є пенсіонером, особою з інвалідністю ІІ групи довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 , копією довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ № 273697 від 06.07.2020 (а.с. 7, 8).

Позивач ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 02.02.2015 до 19.02.2015, з 05.11.2015 до 06.11.2015, з 16.10.2018 до 23.10.2018, що підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 9-11). ОСОБА_2 має захворювання, потребує лікування, що підтверджується копіями консультаційних висновків спеціаліста від 17.02.2021, 18.02.2021 (а.с. 61, 62).

ОСОБА_2 станом на 25.08.2020 мав заборгованість перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в сумі 18722,06 грн, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 17).

Згідно довідки про доходи ОСОБА_2 , у період лютий-квітень 2020 року розмір його пенсії становив 2939,89 грн, у період травень-серпень 2020 року 3263,28 грн (а.с. 15).

З відповідача ОСОБА_1 на підставі судового наказу Балаклійського районного суду Харківської області від 09.12.2020 стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 , на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.11.2020 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 42).

Відповідач ОСОБА_1 офіційно працевлаштований, його дохід за період з 01.08.2020 до 31.01.2021, за вирахуванням утримань, склав 61286,45 грн. У серпні 2020 року ним було отримано 9944,15 грн, у вересні 2020 року 12598,52 грн, у жовтні 2020 року 11943,75 грн, у листопаді 2020 року 11671,16 грн, у грудні 2020 року 9440,36 грн, у січні 2021 року 5688,51 грн (а.с. 71).

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав -непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі.

Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України).

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач є пенсіонером та особою з інвалідністю ІІ групи довічно (а. с.7,8).

Основним джерелом доходу позивача є пенсія за віком і складає 3263,28 грн на місяць, окрім цього ІІ група інвалідності передбачає високий ступінь втрати здоров`я.

Враховуючи наведені обставини, висновок суду першої інстанції, щодо стягнення із відповідача аліментів колегія суддів вважає правильними.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач взагалі не виконував своїх батьківських обов`язків по відношенню до відповідача не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження невиконання своїх батьківських обов`язків позивачем відносно свого сина. Доводи скарги не знайшли свого підтвердження.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним дослідженням обставин справи, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374-375, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 01 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 30 листопада 2021 року.

Головуючий В.Б. Яцина

Судді - А.В.Котелевець.

О.В.Маміна.