_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/1452/21
УХВАЛА

30.11.2021 року

Київський районний суд м. Одеси:

головуючого судді Маломуж А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одеса заяву позивача ОСОБА_1 забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 (Одеська обл., Роздільнянський р-н., с. Личинське) до Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» (м. Київ, вул. В. Васильківська, 100), Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» (м. Київ, вул. В. Васильківська, 100), третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Косовська, 2Д), про визнання договору іпотеки недійсним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

24.11.2021 року позивач звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК», Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради, про визнання договору іпотеки недійсним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2021 року відкрито провадження у вказаній справі.

Разом з позовом до суду надійшла заява від позивача про забезпечення позову, у якій вона просить винести ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту та оголосити заборону відчуження на квартиру за адресою: квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100; заборонити будь-яким особам, у тому числі представникам АТ «Альфа банк» вчиняти будь-які дії щодо проникнення до квартири за адресою: квартира АДРЕСА_1 , заборонити будь - яким особам, у тому числі представникам АТ «Альфа банк» проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави (іпотеки) або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування квартиру за адресою: квартира АДРЕСА_1 ; заборонити будь - яким третім особам, у тому числі представникам АТ «Альфа банк» вселятися в квартиру за адресою: квартира АДРЕСА_1 ; заборонити будь - яким третім особам, реєструватися в квартирі за адресою: квартира АДРЕСА_1 ; заборонити спеціально уповноваженому органу вносити до реєстраційного обліку відомості про реєстрацію місця проживання будь - яких третіх осіб за адресою: квартира АДРЕСА_1 ; заборонити спеціально уповноваженому органу вносити до реєстраційного обліку відомості про зняття зареєстрованих осіб з реєстрації місця проживання за адресою: квартира АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви позивачка посилається на те, що 17 листопада 2021 року вранці група в кількості 5-7 невідомих осіб зламавши вхідні замки квартири АДРЕСА_1 , де живуть син позивачки з дружиною та 4 малолітніх дітей, з погрозами життю і здоров`ю дітей та з застосуванням сили проникли до квартири АДРЕСА_1 , провели в квартирі огляд та обшук, намагались викинути малолітніх дітей на вулицю з квартири, вселитись в квартиру і замінити замки на вхідних дверях квартири, та здійснювати проведення ремонтних робіт, фактично знищити жилий стан квартири.

При написанні заяви в поліцію стало відомо з інформаційної довідки, що 02.10.2021 року о 09:32:37 Державний реєстратор: приватний нотаріус Червинська Ніла Євгенівна. Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл. прийняла Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 60767837 від 05.10.2021 12:30:03, згідно якого зареєструвала за Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» () без будь яких законних підстав, право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

З 31.05.1968 року по 06.07.2006 року ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (іпотекодавець) перебували у шлюбі. Шлюб припинився смертю чоловіка - ОСОБА_2 . За час шлюбу подружжя набуло майно, у тому числі квартиру в АДРЕСА_2 (договір купівлі-продажу від 11.08.2005 року).

Спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_1 прийняла за законом, оскільки на день смерті чоловіка 06.07.2006 року вона проживала разом зі спадкодавцем, заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори не подавала.

Під час оформлення документів на спадщину, позивачка дізналася, що ОСОБА_2 , без її нотаріально засвіченої згоди, уклав іпотечний договір серія ВСР №080486 28.03.2006 року, посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Папським А.Е, згідно якого ОСОБА_2 є майновим поручителем за зобов`язаннями ОСОБА_3 за договором кредиту №2006/13-2.06/232 від 28.03.2006 року та в іпотеку ним передано спільне сумісне майно подружжя - квартира АДРЕСА_1 , за відсутності нотаріально засвідченої згоди позивачки, а тим більш, наразі АТ «Альфа Банк» перереєстрував безпідставно та незаконно право власності на вказану квартиру на себе, що грубо порушує її право власності, котре вона має наразі захищати в суді.

В зв`язку з вчиненням незаконних дій щодо позбавлення позивачки права власності АТ «Альфа-Банк» - існує реальна загроза знищення та приведення в нежилий стан квартири, виселення 4 малолітніх дітей та можливо позбавлення законного власника життя, вселення та відчуження квартири третім особам.

Сторони в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є заборона вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 6 ст. 431 ЦПК України, за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходів, передбачених ст. 150 цього кодексу.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову, по суті, це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з цією постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачеві реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ч.1, ч.3 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду.

Частиною 2 ст. 152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для розгляду заяви судом.

Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому, відповідно до вимог законодавства, це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

До матеріалів заяви заявницею не надано жодного доказу, який би підтверджував, що відповідач чи будь які інші особи намагаються відчужити майно чи перешкоджати володіти користуватись, розпоряджатись чи знищити спірне майно та що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, не надано доказів, що хтось намагавсь проникнути до квартири чи здійснює там реконструкцію, не надано доказів того, що в осіб, які проживають в даній квартирі немає іншого житла.

Застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно повинно спиратися на обставини, які б реально створювали загрозу неможливості поновлення прав власника в майбутньому.

Разом з тим, заявником не доведено того, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також, що такі заходи забезпечення позову, як накладення арешту на нерухоме майно є співмірними із позовними вимогами.

При цьому, стороною позивача в поданій заяві не зазначено пропозиції зустрічного забезпечення в цій частині вимог.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, і, враховуючи обставини справи, характер правовідносин, предмет та підстави позову, обсяг позовних вимог, суд вважає, що на теперішній час відсутні достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.150, 151, 153 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 (Одеська обл., Роздільнянський р-н., с. Личинське) до Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» (м. Київ, вул. В. Васильківська, 100), Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» (м. Київ, вул. В. Васильківська, 100), третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Косовська, 2Д), про визнання договору іпотеки недійсним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.11.2021 року.

Суддя Маломуж А. І.