набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/1414/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2021 р.

Чаплинський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - Березнікова О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Собчук М.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в приміщенні Чаплинського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 23 червня 2009 року вони уклали з відповідачем шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис №79 від 23.06.2009 року, в зв`язку з чим своє прізвище « ОСОБА_1 » змінила на прізвище чоловіка « ОСОБА_1 ». Від спільного шлюбу вони мають сина - ОСОБА_5 , 2010 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між ними припинилися з 01.05.2021 року. З цього час спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини.

В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно дост.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2009 року, актовий запис № 79, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Асканія-Нова селищною радою Чаплинського району Херсонської області у сторін народилася дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №14 від 22.03.2010 року. В графі відомостей про мати вказана: ОСОБА_1 , в графі відомостей про батька - ОСОБА_2 .

На теперішній час сторони шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть.

Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам.

Звертаючись з позовною заявою про розірвання шлюбу, ОСОБА_1 просила визначити місце проживання дитини - ОСОБА_5 , разом з нею.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом.

Суд вправі застосувати вищезазначене положення закону в тому випадку, коли мати та батько дитини проживають окремо, тобто за різними адресами; не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина, що відповідає спірним правовідносинам.

У п. 1 ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4).

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання (перебування) дитини служба у справах дітей повинна керуватися найкращими інтересами дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини проводить бесіду з батьками та відвідує дитину за місцем проживання, про що складає акт обстеження умов проживання.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

А тому, з урахуванням вищезазначеного участь органу опіки та піклування саме за місцем проживання дитини при розгляді справи є обов`язковою, як і є обов`язковим акт обстеження житлово-побутових умов дитини та висновок.

Враховуючи, що позивачкою не надано суду доказів наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дітей. Зокрема, не надано відомостей про звернення позивачки до служби у справах дитини з приводу визначення місця проживання дитини або вмотивованої відмови даних органів у розгляді її звернення, акту обстеження умов проживання дитини, що були проведені компетентними органами, висновку даного органу щодо доцільності визначення місця проживання дитини, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини, необхідно відмовити.

На підставі ч.3 ст.105, ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.12,13,81, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 79.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Чаплинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Каховському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Березніков