ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

03 лютого 2021 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 766/25751/18

Номер провадження: 22-ц/819/411/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Вейтас І.В., Семиженка Г.В.

секретар Литвиненко В.О.

учасники справи:

позивач (за первісним позовом) - ОСОБА_1 ,

представника відповідача (за первісним позовом) - адвокат Риженко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Риженка Дениса Олеговича, який діє від імені ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29 жовтня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Єпішина Ю.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про усунення від права спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 . Позивач не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ на квартиру, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.12.2018 року. На підставі викладеного, просила визнати право власності на ј частину зазначеної квартири у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом зазначаючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , якому на праві приватної власності належала Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 . Відповідач за зустрічним позовом, яка є донькою померлого ОСОБА_3 , самоусунулась від будь-якого догляду та піклування про свого батька, який потребував цього, оскільки був хворою людиною, особою похилого віку і був не в змозі самостійно за собою доглядати. Посилаючись на положення ст. 1224 ЦК України просила усунути відповідача за зустрічним позовом від права на спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 29 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 . Вирішено питання щодо судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

Задовольняючи первісний позов, суд першої інстанції виходив із того, що належними та допустимими доказами підтверджується, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька та має право на спадкування майна померлого в відповідній частині.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд виходив із того, що ОСОБА_2 не довела у встановленому законом порядку, що спадкодавець перебував в безпорадному стані, потребувала допомоги саме від доньки ОСОБА_1 , а вона ухилялася від її надання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з рішенням суду адвокат Риженко Д.О., який діє від імені ОСОБА_2 ,подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні первісних позовних вимог та задоволення зустрічного позову посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення вимог процесуального законодавства. Посилається на те, що суд першої інстанції належним чином не дослідив докази по справі. Зокрема, посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги показання свідків з боку позивача за первісним позовом, при цьому знехтував показаннями свідків з боку його довірительниці. Зазначає про помилковість висновку суду про не доведення безпорадного стану спадкодавця, оскільки про такий стан свідчили не лише наявні в нього захворювання, а й його вік ОСОБА_3 помер у віці ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 знала про такий стан батька, однак жодної допомоги йому не надавала, що не було спростовано нею під час розгляду справи.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 27.11.2017 року, актовий запис №1500.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_1 .

З матеріалів спадкової справи №32/2017 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №50188103 від 07.12.2017 року, приватним нотаріусом Пермяковою Л.І. відкрито спадкову справу за №32/2017 після померлого ОСОБА_3 07.12.2017 року ОСОБА_4 та 08.02.2017 року ОСОБА_1 звернулись з заявами до приватного нотаріуса Пермякової Л.І. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

На звернення ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом приватним нотаріусом Пермяковою Л.І. 03.12.2018 року надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, яку обґрунтовано тими обставинами, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно слід надати оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно.

З відповідей від 07.12.2017 року наданої КП «ХБТІ» ХОР, вбачається, що згідно даних Державного реєстру речових прав, запис про реєстрацію прав власності на квартиру АДРЕСА_1 відсутній.

Згідно матеріалів інвентарної справи № 21627 убачається, що власниками вказаної квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва № НОМЕР_2 про право власності на житло від 09.01.1997 року, виданого Управлінням обліку і використання комунального майна м. Херсона, згідно з розпорядження від 09.01.1997 року.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України.

При вирішенні даної категорії справ суд повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто, ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи можлива лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності.

Зазначений правовий висновок, у подібних правовідносинах, викладено в постанові Верховного Суду від 25 листопада 2019 року у справі № 465/8524/14.

Позивачем за зустрічним позовом не було надано суду належних, допустимих та безспірних доказів щодо умисного ухилення ОСОБА_1 від надання допомоги батькові при можливості її надання. Також в матеріалах справи відсутні докази перебування спадкодавця в безпорадному стані та його потреби в допомозі саме від відповідачки.

Таким чином, встановивши, що ОСОБА_1 не ухилялася від надання спадкодавцеві допомоги й останній не потребував допомоги саме ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову та усунення доньки від спадкування за законом після смерті батька.

Спадкуванням, згідно зі статтею 1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків від фізичної особи яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною першою статті 1261 ЦК України передбачено, зокрема, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з положенням частини третьої статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає в день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи наведене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, що спадкуванню донькою померлого ОСОБА_1 підлягає 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 від 1/2 частки, яка належала спадкодавцю, як частка спільної сумісної власності подружжя у цій квартирі.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 було доведено факт перебування померлого ОСОБА_3 у безпорадному стані та самоусунення ОСОБА_1 від надання допомоги батьку, яку він через такий стан потребував, про що вона беззаперечно знала, не можуть бути взяті до уваги, оскільки були предметом розгляду суду першої інстанції, яким суд дав належну оцінку і додатковому правовому обґрунтуванню вони не підлягають.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом доказів і незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтом не наведено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись статтями 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Риженка Дениса Олеговича, який діє від імені ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 29 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови складено 04 лютого 2021 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді І.В. Вейтас

Г.В. Семиженко