Номер провадження 2/225/105/2021
Єдиний унікальний номер судової справи225/6046/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2021 р. м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Скиба М.М.,

за участю

секретаря судового засідання Андрієвої Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом є спадкоємцем померлої матері ОСОБА_2 . Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії в сумі 72474,76 грн.

У встановленому законом порядку позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про отримання спадщини від померлої матері та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом.

Однак, в результаті подальшого звернення до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про виплату недоотриманої ОСОБА_2 пенсії в сумі 72474,76 грн., позивачеві було фактично виплачено 50904,11 грн. Підстав для виплати позивачеві решти недоотриманої пенсії у сумі 21570,66 грн. відповідачем не знайдено.

Наведене стало підставою для звернення позивача до суду за захистом порушеного права, позивач просить стягнути з відповідача на її користь в порядку спадкування недотриману суму пенсії в розмірі 72474,76 грн. та витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою суду від 21.10.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.01.2021 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті на 01.02.2021 року.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду письмовий відзив, в якому позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку з чим в задоволенні останніх просить відмовити, розглянувши справу просить за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, судом встановлено наступне:

між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4, ст. 5, ст. 12 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В свою чергу, згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про одруження. (а.с. 8,9)

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Північне м. Торецьк Донецької області, Україна.

Згідно атестату №1208, 01.10.2019 року був закритий особовий рахунок на ім`я ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю одержувача. (а.с. 27).

24.09.2019 р. ОСОБА_1 звернулася до Торецького ОУПФУ із заявою про надання одноразової грошової допомоги на поховання ОСОБА_2 (а.с. 28).

02.09.2019 р. на адресу ОСОБА_1 від Мінсоцполітики направлено відповідь на її звернення на Урядову «гарячу лінію» щодо виплати пенсії ОСОБА_2 як внутрішньо переміщеній особі за період з березня 2016 року по травень 2019 року. (а.с. 11-12).

05.08.2019 р., 21.10.2019 року на адресу ОСОБА_1 від Торецького ОУПФУ Донецької області направлені відповіді на її звернення щодо виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_2 (а.с. 13,15).

04.06.2020 р. ОСОБА_1 звернулася до Торецького ОПФУ щодо надання їй відповіді за який період буде здійснювати виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 (а.с. 16).

18.06.2020 року на адресу ОСОБА_1 від Торецького ОУПФУ Донецької області направлений лист про розгляд її заяви від 04.06.2020 р. (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді недоотриманої нею пенсії, яка зберігається в Торецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, реєстровий №1346 від 21.05.2020 року. (а.с. 31)

21.05.2020 р. ОСОБА_1 звернулася до Торецького ОУПФУ із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера. (а.с. 30)

Згідно з талоном до разового доручення № 18/12175 від 13.08.2020 року, позивач ОСОБА_1 фактично отримала від Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області 50904,11 грн. недоотриманої пенсії ОСОБА_2 (а.с. 32)

Згідно довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_2 , виданої Торецьким об`єднаним УПФУ Донецької області, сума нарахованої пенсії за період з 25.04.2016 р. по вересень 2019 року складає 81970,29 грн., розмір виплаченої пенсії, яку ОСОБА_2 отримала особисто (червень 2019 р., липень 2019 р., серпень 2019 р., вересень 2019 р.) 9495,52 грн., виплачено недоотриманої пенсії ОСОБА_1 50904,11 грн., невиплачена сума пенсії за період з 25.04.2016 р. по 19.05.2017 р. становить 21570,66 грн. (а.с. 53)

Недоплату позивачеві 21570,66 грн. пенсійний фонд обґрунтовує несвоєчасністю звернення останньої з посиланням на ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. З огляду на наведене, відповідач, на його думку, законних підстав для виплати позивачу решти недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 не має.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. ст. 8, 41 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таке ж саме право непорушності передбачено ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В свою чергу, принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, тощо визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями (надалі Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 згаданого вище Закону, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більше як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Окрім того, за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 52 цього Закону, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. При цьому, члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За приписами ст.ст. 1216, 1217, 1218, ч. 1 ст. 1227 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

З огляду на наведене, зміст ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України.

Крім того, зміст зазначених вище норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме із частиною першою статті 91, відповідно до якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

При цьому, суд зауважує на тому, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання платежів.

Положення ч.ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, також не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Зазначені положення лише визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Тобто, з системного аналізу наведених вище норм права вбачається, що суми пенсії, неодержані померлим за життя, підлягають виплаті членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини, у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Таким чином, ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка регулює виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які увійшли до складу спадщини, не розповсюджуються.

Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, сума недоотриманої ОСОБА_2 пенсії, що належала їй за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини.

Відповідно до довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_2 , виданої Торецьким об`єднаним УПФУ Донецької області, сума нарахованої пенсії за період з 25.04.2016 р. по вересень 2019 року складає 81970,29 грн., розмір виплаченої пенсії, яку ОСОБА_2 отримала особисто (червень 2019 р., липень 2019 р., серпень 2019 р., вересень 2019 р.) 9495,52 грн., виплачено недоотриманої пенсії ОСОБА_1 50904,11 грн., невиплачена сума пенсії за період з 25.04.2016 р. по 19.05.2017 р. становить 21570,66 грн. (а.с. 53).

У зв`язку з наведеним, прийнявши спадщину від померлої матері, позивач набув право на отримання суми недоотриманої пенсії у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень, а отже позовні вимоги слід визнати такими, що підлягають задоволенню частково в сумі 21570,66 грн., що становить різницю між сумою недоотриманої пенсії ОСОБА_2 72474,76 грн. та вже виплаченої суми позивачу за свідоцтвом про право на спадщину 50904,11 грн.

Посилання відповідача у відзиві на положення статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якої нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії, не заслуговують на увагу, оскільки вказана норма регулює отримання недоотриманої пенсії з вини пенсіонера, а в даному випадку між сторонами виникли правовідносини стосовно отримання нарахованої, але неодержаної пенсії померлого пенсіонера в порядку спадкування. Сума недоотриманої пенсії змінила свій правовий статус і є вже не пенсією, недоотриманою пенсіонером, а коштами, які увійшли до складу спадщини і подальше правове регулювання переходу права на ці кошти іншим особам регулюються нормами ЦК України про спадкові відносини.

До такого ж висновку прийшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №428/5418/18 (провадження № 61-48756св18).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, п. 1 ч. 2 ст. 141, 263 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місце знаходження: м. Торецьк, вул. Дружби, 22, ), про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування задовольнити частково.

Стягнути з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, (85200, Донецька область, м.Торецьк, вул.Дружби, буд.22) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в порядку спадкування недоотриману суму пенсії в розмірі 21570,66 грн.(двадцять одна тисяча п`ятсот сімдесят грн. 66 коп.), що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

В решті вимог відмовити.

Стягнути з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, (85200, Донецька область, м.Торецьк, вул.Дружби, буд.22) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), судовий збір в сумі 250,25 грн. (двісті п`ятдесят грн. 25 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: М.М. Скиба