Провадження № 2/643/6488/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2021 року Суддя Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Комфорт - Новобуд» про визнання протиправним нарахування комунальних платежів та виключення з особового рахунку заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2021 до суду надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 , в якій останній просить суд визнати протиапрвним нарахування Виробничим кооперативом «Житлово-експлуатаційний кооператив «Комфорт - Новобуд» по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 за кв. АДРЕСА_1 заборгованості несплачених комунальних платежів за період з 01.04.2016року по 22.11.2021року, зокрема, щодо оплати заборгованості з житлово-комунальних послуг та послуг утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01.04.2016року по 22.11.2021року; зобов`язати відповідача виключити з обліку по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 за кв. АДРЕСА_1 заборгованість за період з 01.04.2016року по 22.11.2021року.

Позивачем обрана підсудність справи Московському районному суду м. Харкова.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суддя доходить висновків.

Згідно зі ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Приписами ч. 1 ст.30 ЦПК України визначено, зокрема, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду (ч. 4ст. 263 ЦПК України).

Так, Верховний Суд в постанові від 10.10.2019 у справі № 61-14226св19 вказав на те, що у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватись правила виключної підсудності.

Відтак, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

За наведених обставин, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Частиною 1 ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Предметом спору у цій справі є дії відповідача щодо прав та обов`язків позивача, які пов`язані із нерухомим майном, зокрема щодо визначення протиправними нарахування заборгованості з житлово-комунальних послуг та послуг утримання будинків і споруд та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2 , яка територіально знаходиться у Новобаварському районі м. Харкова.

Отже, незважаючи на те, що квартира не є предметом спору, спір між сторонами виник із зобов`язання з надання житлово-комунальних послуг та послуг утримання будинків і споруд та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2 .

Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17.

Крім того, у своїй постанові від 16.02.2021 (справа 911/2390/18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, позов ОСОБА_1 має пред`являтися за місцем знаходження нерухомого майна, тобто за правилами виключної підсудності.

Беручи до уваги вищезазначене, справа Московському районному суду м. Харкова не підсудна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 ст. 31 ЦПК України встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене, справа підлягає направленню за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 30, 31, 260 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Комфорт - Новобуд» про визнання протиправним нарахування комунальних платежів та виключення з особового рахунку заборгованості, передати за підсудністю на розгляд Жовтневого районного суду м. Харкова (61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 45).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Довготько Т.М.