Провадження № 2-з/752/58/21
У Х В А Л А

04 лютого 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Конопацької К.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановив:

заявники ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про забезпечення позову до його подачі, шляхом накладення арешту на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 36,5 кв.м., номер запису про право власності 23207946, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231, який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

В обгрунтуваня заяви про забезпечення позову до його подання заявники ОСОБА_1 ОСОБА_2 посилаються на те, що 24.06.2020 року між ними та ОСОБА_3 був підписаний попередній договір про обов`язок укласти в майбутньому договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 36,5 кв.м. Відповідно до зазначеного вище договору заявники передали ,а ОСОБА_3 отримала аванс в сумі 7500 доларів США. Однак під час оглялу житлового будинку та земельної ділянки заявниками було виявлено істотні неділіки житлового будинку та технічної документації, у зв"язку з чим запропонували ОСОБА_3 повернути отриманий нею аванс, на що остання відмовилася, а тому заявники змушені будуть звернутися досуду з позовом до ОСОБА_3 про стяггнення сплаченого авансу, штрафу та понесених збитків, а тому невжиття заходів забезпечення в свою чергу може істотно ускладнити виконання рішення суду або його ефективний захист у разі повного або часткового задоволення.

За даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, право приватної власності на будинок АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_3 .

Представник заявників ОСОБА_1 ОСОБА_2 - адвкат Омелян І.В. подав заяву, в якій зазначив, що станом на момент розгляду заяви про забезпечення позову у провадженні Голосіївського районного суду міста Києва знаходиться позовна заява подана ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Учасники справи у судове засідання не викликались відповідно до правил ч.1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено визначений перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову до подачі позову, судом встановлено, що у провадженні Голосіївського районного суду міста Києва знаходиться позовна заява ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову заявники стверджували, що грошові кошти, які будуть предметом позовних вимог пред"явлених до ОСОБА_3 були сплачені ними останній на виконання умов попереднього договору, який був укладений з метою укладення в майбутньому договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 .

За даними копії ухвали Голосіївського районного суду міста Києва 28.01.2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .. ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Європейський суд з прав людини у рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»)

За таких обставин, дослідивши матеріали справи та враховуючи обставини справи, характер правовідносин, предмет та підстави позову, з яким звернулася позивачка до суду, а також з метою ефективного захисту її прав у майбутньому, суд приходить до висновку, що невжиття зазначених позивачами заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, крім того заявлений захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачами вимогами, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149 - 151 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, задовольнити

Накласти арешт на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 36,5 кв.м., номер запису про право власності 23207946, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231, який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Стягувач - ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

Стягувач - ОСОБА_2 ( місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 );

Боржник - ОСОБА_3 ( адреса: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 );

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення або отримання її копії, особами, що не були присутніми в судовому засіданні.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г.Плахотнюк