головуючий у суді І інстанції Лужецька О.Р.
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 07 липня 2021 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 07 липня 2021 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 липня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва із позовом, у якому просила:

стягнути з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (надалі по тексту - ПАТ «НАСК «Оранта») на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди на відновлення пошкодженого автомобіля у розмірі 31 127 грн 16 коп. та у рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.;

стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

03 грудня 2016 року ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Міtsubіshі Pаjero», номерний знак НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, перебуваючи на автомобільній стоянці по вулиці Ревуцького, 16 «а» у місті Києві, здійснив наїзд на автомобіль марки «Аudi Q7», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , чим завдав майнову шкоду у сумі 31 127 грн 16 коп., яку добровільно відшкодувати відмовляється.

На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 , як власника автомобіля марки «Міtsubіshі Pаjero», номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» за договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів серії ДЦВ № 0086917 від 25 лютого 2017 року зі строком дії договору до 24 лютого 2017 року та з лімітом відповідальності 100 000 грн та франшизою 0 грн. Враховуючи відмову відповідачів відшкодувати завдану шкоду, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 07 липня 2021 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 07 липня 2021 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвали мотивовані тим, що провадження в частині указаних позовних вимог підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України з огляду на наявність рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 грудня 2020 року у справі № 753/3348/19 та постанови Київського апеляційного суду від 20 травня 2021 року у справі № 753/3348/19, які набрали законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, з наданням правової оцінки обставинам та підставам позову, заявленим у цій справі.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 07 липня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішення мотивоване тим, що з матеріалів справи не вбачається, що позивач просив відшкодувати йому моральну шкоду у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Позивачем не наведено достатньо доказів на підтвердження підстав для покладення на відповідача відповідальності за моральну шкоду, отриману ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з ухвалами та рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційні скарги, у яких просить:

скасувати ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 07 липня 2021 року та направити справу до суду першої інстанції для розгляду справи по суті нерозглянутих позовних вимог;

скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_1 .

Вимоги апеляційних скарг на ухвали про закриття провадження обґрунтовані тим, що позивач не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо однакових підстав та предметів позову у справах № № 753/24196/18, 753/3348/19, оскільки сплата страхового відшкодування та відшкодування матеріальної шкоди за деліктними правовідносинами є різними правовідносинами.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги на рішення суду, апелянт посилалася на висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15, відповідно до яких потерпілий не отримав вчасно вказану у договорі страхову виплату, він має право на відшкодування не тільки майнової, а й моральної шкоди.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористались своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Відповідно до протоколу автоматизованої зміни складу колегії суддів від 23 жовтня 2021 року у зв`язку з припиненням повноважень судді Сержанюка А.С. визначено склад колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Мостової Г.І., суддів Суханової Є.М., Березовенко Р.В.

Відповідно до протоколу автоматизованої зміни складу колегії суддів від 11 листопада 2021 року у зв`язку з настанням обставин, що унеможливлюють участь судді, визначено склад колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Мостової Г.І., суддів Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про таке.

Щодо доводів апеляційних скарг на ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі.

Судом установлено, що ОСОБА_1 вже зверталася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом про стягнення з ПАТ «НАСК «Оранта», ОСОБА_3 майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 31 127 грн 16 коп. та стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 21 744 грн 78 коп.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 08 грудня 2020 року у справі № 753/3348/19 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2 000 грн моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У решті вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 травня 2021 року рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 грудня 2020 року скасовано в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової шкоди та про розподіл судових витрат та прийняти в цій частині постанову:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової шкоди задовольнити частково. Стягнути з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 29 963 грн 67 коп. В іншій частині позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

Зі змісту указаного рішення та постанови вбачається, що предмет позову у справі № 753/3348/19 також стосується відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 03 грудня 2016 року на автомобільній стоянці по вул. Ревуцького, 16а у місті Київ, за участю автомобіля марки «Міtsubіshі Pаjero», номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля марки «Аudi Q7», номерний знак НОМЕР_2 .

Підставами пред`явлених позовних вимог у справах № 753/24196/18 та № 753/3348/19 позивач зазначала: завдання шкоди у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 03 грудня 2016 року; страхування на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правової відповідальності ОСОБА_3 в ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта».

Однак, відповідно до норм чинного законодавства повторне звернення з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Рішення суду підлягає виконанню. У разі незгоди сторони з рішенням суду, способом захисту її прав є його оскарження в апеляційному чи касаційному порядку, а не повторне звернення до суду з позовом до тих самих сторін та з тим же предметом і підставами.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що вимоги, заявлені позивачем у цій справі були предметом розгляду у цивільній справі № 753/3348/19, за результатами розгляду якої ухвалене рішення суду, яке набрало законної сили, дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Судом установлено, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16 січня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 4).

Відповідно до указаної постанови, 03 грудня 2016 року ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Міtsubіshі Pаjero», д.н. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, рухаючись заднім ходом на території автомобільної стоянки по вулиці Ревуцького, 16 «а» у місті Києві, здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Аudi Q7», д.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , у результаті чого автомобілю позивача завдано механічні пошкодження (а.с. 4).

На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 , як власника автомобіля марки «Міtsubіshі Pаjero», д.н. НОМЕР_1 , була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів серії АЕ/6614193 від 25 лютого 2016 року зі строком дії договору до 24 лютого 2017 року та з лімітом відповідальності 100 000 грн франшизою 0 грн (а.с. 38).

Листом ПАТ «НАСК «Оранта» від 14 липня 2017 року № 09-03-09/10481 повідомлено ОСОБА_1 про те, що завдану їй матеріальну шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 13 грудня 2016 року, буде відшкодовано винною особою - ОСОБА_3 . У зв`язку з цим у ПАТ «НАСК «Оранта» відсутні правові підстави для здійснення виплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб марки «Аudi Q7», д.н. НОМЕР_2 (а.с. 3).

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції посилався в оскаржуваному рішенні на те, що питання відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому, врегульовано статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якою, зокрема, страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Однак, позивач, обґрунтовуючи свої вимоги про відшкодування моральної шкоди, не посилався на ушкодження здоров`я під час ДТП як на підставу своїх вимог.

Позовна заява в цій частині вимог обґрунтована тим, що ПАТ «НАСК «Оранта» відмовилося здійснювати виплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб з причин перекладення відповідальності щодо відшкодування на винну особу - ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно зі статтею 23 ЦК України право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті.

Позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди позивач мотивувала тим, що вона була вимушена звертатися до суду для захисту її порушених прав.

Однак, звернення особи до суду для захистом своїх прав є її конституційним правом та не може розцінюватися судом як підстава для відшкодування моральної шкоди.

Щодо доводів позивача про спричинення їй моральної шкоди через порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стану здоров`я та моральних страждань, які пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою, то апеляційний суд враховує, що указані обставини безпосередньо пов`язані з подією дорожньо-транспортної пригоди, винним у якій визнано ОСОБА_3 .

Крім того, питання про стягнення з ОСОБА_3 у рахунок відшкодування моральної шкоди вже вирішене рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 08 грудня 2020 року у справі № 753/3348/19.

Тому зазначені доводи не можуть бути підставою для стягнення грошових коштів у рахунок відшкодування моральної шкоди з ПАТ «НАСК «Оранта».

Крім того, апеляційний суд зауважує, що апелянтом не надано жодного доказу на підтвердження доводу про негативний вплив на її стан здоров`я та понесення нею витрат на відновлення психоемоційного стану.

Презумпція наявності моральної шкоди законодавством не передбачена.

Наявність моральної шкоди не визнана прямим наслідком кожної протиправної поведінки. А така презумпція має визначатися лише законом.

Тому діє стаття 81 ЦПК України про загальний розподіл тягаря доказування.

Отже, право на відшкодування моральної шкоди за нормами чинного законодавства не є матеріальною гарантією, оскільки жоден закон не встановлює імперативний обов`язок компенсації.

Отже, доводи апеляційної скарги позивача є формальними на законність судового рішення не впливають, висновків суду першої інстанцій про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди не спростовують, а тому це рішення необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, оскаржувані ухвали та рішення суду залишені без змін, а апеляційні скарги без задоволення, то судовий збір за подання апеляційних скарг не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційні скарги.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 07 липня 2021 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 07 липня 2021 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 07 липня 2021 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 07 липня 2021 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 липня 2021 року залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 липня 2021 року про відмову у відшкодуванні моральної шкоди залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 29 листопада 2021 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська