ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/897/21 Справа № 215/5415/19 Суддя у 1-й інстанції - Камбул М. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства "СЕТАМ", Саксаганського відділу державної виконавчої служби м.Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, треті особи ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" про поділ майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності та визнання прилюдних торгів не дійсними,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

У грудні 2019 року позивач уточнила свої позовні вимоги, звернувшись з позовом до ОСОБА_2 , ДП "СЕТАМ", Саксаганського відділу державної виконавчої служби м.Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, треті особи ОСОБА_3 , ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про поділ майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності та визнання прилюдних торгів недійсними.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що з відповідачем ОСОБА_2 18 січня 1993 року зареєстрували шлюб. 10 грудня 2004 року за їх спільні кошти ОСОБА_2 для подальшого ведення бізнесу була придбана нежитлова будівля АДРЕСА_1 . Наприкінці 2005 року їх сімейні відносини погіршилися, а з квітня 2006 року вони почали проживати окремо. Після припинення сімейних відносин, вони досягли домовленості, що спільно придбане майно залишається в користуванні останнього, як суб`єкт підприємницької діяльності, але за користування її часткою майна він їй буде сплачувати грошові кошти. Приблизно до березня 2019 року відповідач свої зобов`язання, щодо сплати визначеної між ними суми грошових коштів виконував належним чином, але потім без пояснення причин припинив надавати їй гроші. Вона неодноразово зверталася до відповідача, щодо добровільного розподілу їх спільного майна, у зв`язку з порушенням його зобов`язання, але відповідач спочатку обіцяв їй це зробити, а згодом став уникати її телефонних дзвінків. Під час розгляду справи про поділ майна подружжя, їй стало відомо, що спірне майно стало предметом іпотечного договору, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", та 26 січня 2018 року було реалізовано на електронних торгах, у зв`язку з невиконанням відповідачем боргових зобов`язань, у зв`язку з чим, вона звернулася до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дацка Я.О. про визнання недійсним договору іпотеки. Вважає, що спірне майно було реалізовано незаконно, оскільки було порушено визначений договором іпотеки №014/03-03/1857/1 від 29 червня 2006 року порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, згідно п.5.4 вказаного Договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: 1) за рішенням суду; 2) у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; 3) згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. Відповідно до п. 5.5.1 Договору, у випадку невиконання Іпотекодавцем письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим або кредитним договором у встановлений Іпотекодержателем строк, такі вимоги Іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. В такому випадку цей договір згідно ст.ст. 36, 37 Закону України "Про іпотеку" вважається договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі цього договору іпотеки, який в цьому випадку є правовстановлюючим документом. Позивач зазначає, що як рішення суду, так і виконавчого напису нотаріуса при реалізації предмета іпотеки відсутні, а право власності на Іпотекодержателя перереєстроване не було, тому оскільки спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя, згоду на укладання договору іпотеки №014/03-03/1857/1 від 29 червня 2006 року вона не надавала, до розгляду судом жодної справи відносно відповідача вона не залучалася ні в якості співвідповідача, ні в якості третьої особи, майно реалізоване без її відома з порушенням порядку звернення стягнення, встановленого умовами іпотечного договору. Вважає, що проведені електронні торги призвели до незаконного позбавлення її права власності на належну їй частку спірного майна і повинні бути визнанні недійсними. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд визнати недійсними електронні торги, проведені 26 січня 2018 року та їх результати оформлені Протоколом проведення електронних торгів №313512 від 26 січня 2018 року, складеним ДП "СЕТАМ" за результатами проведення електронних торгів об`єкта нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 335,9 кв.м.; поділити майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя; визнати за нею та за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку нежитлової будівлі АДРЕСА_1 , за кожним, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ., вирішити питання судових витрат.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ДП "СЕТАМ", Саксаганського відділу державної виконавчої служби м.Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, треті особи ОСОБА_3 , ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про поділ майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності та визнання прилюдних торгів недійсними. Скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2019 року у справі №215/5415/19, а саме: накладення арешту на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу від 10 грудня 2004 року, суб`єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1 ).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 11 серпня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 січня 1993 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб (т.1 а.с.15-17).

Згідно договору купівлі-продажу від 10 грудня 2004 року, СПД - фізична особа ОСОБА_2 придбав у власність нежитлове приміщення, а саме споруду магазину КПРТ "Перше" за адресою: АДРЕСА_1 , окремо розташована будівля літ. А-1, загальною площею 320,2 кв.м., що також підтверджується розпорядженням міського голови м. Кривого Рогу від 28 грудня 2004 року №496-р про реєстрацію договору купівлі-продажу, актом прийому-передачі споруди від 13 грудня 2014 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14 січня 2015 року, та копіями технічної документації (т.1 а.с 5-14).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер довідки 102225314, дата формування 01 листопада 2017 року, 29 червня 2006 року за №3396195 зареєстровано обтяження на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке мав у власності як суб`єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_2 (т.3 а.с. 27-37).

Відповідно до роздруківок з офіційного веб-сайту Державного підприємства «СЕТАМ», щодо електронних торгів предмету іпотеки, а саме нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вказане нерухоме майно було реалізовано на електронних торгах, які відбулися 26 січня 2018 року та переможцем торгів є учасник №3- ОСОБА_3 (т.3 а.с. 38-40).

Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року у справі №215/683/18 за позовом ОСОБА_2 до Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, ДП "СЕТАМ", треті особи ТОВ "Фінансова компанія "Форінт", ОСОБА_3 про визнання прилюдних торгів недійсними у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 липня 2019 року рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року скасовано. Визнано недійсними електронні торги, проведені 25 січня 2018 року та їх результати, оформлені Протоколом проведення електронних торгів №313512 від 25 січня 2018 року, складеним Державним підприємством «СЕТАМ» за результатами проведення електронних торгів об"єкта нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 липня 2019 року скасовано, рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року залишено в силі (т.1 а.с.86-94).

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами у цій справі, що переглядається, позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що проведені електронні торги, призвели до незаконного позбавлення її права власності на належну їй частку спірного нерухомого майна, придбаного в період шлюбу з ОСОБА_2 .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції посилався на їх необґрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них у порушення норм процесуального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Зі змісту положень глав 7 та 8 СК України, вбачається, що власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном. Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в статті 60 СК України.

За змістом цієї норми майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Таким чином, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статті 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен на підставі доказів встановити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти подружжя або їх спільна праця. Відповідно до статті 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя регулюється положеннями статті 65 СК України.

Статтею 65 СК України визначено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Згідно із частинами 1, 2 статті 52 ЦК України, фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення; фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна.

Отже, майно фізичної особи - підприємця, яке придбане за кошти від своєї діяльності підприємця і не в інтересах сім`ї та використовується в його підприємницькій діяльності з метою отримання прибутку, слід розглядати як його особисту приватну власність, відповідно до ст. 57 СК України, а не як об`єкт спільної сумісної власності подружжя, який підпадає під регулювання ст. ст. 60, 61 СК України.

Вказане узгоджується з правовим висновком, який міститься у постанові Верховного Суду України по справі №6-1327цс15 від 18 травня 2016 року.

У справі встановлено, 18 січня 1993 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб (т.1 а.с.15-17).

Згідно договору купівлі-продажу від 10 грудня 2004 року, СПД - фізична особа ОСОБА_2 придбав у власність нежитлове приміщення, а саме споруду магазину КПРТ "Перше" за адресою: АДРЕСА_1 , окремо розташована будівля літ. А-1, загальною площею 320,2 кв.м., що також підтверджується розпорядженням міського голови м. Кривого Рогу від 28 грудня 2004 року №496-р про реєстрацію договору купівлі-продажу, актом прийому-передачі споруди від 13 грудня 2014 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14 січня 2015 року, та копіями технічної документації (т.1 а.с 5-14).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер довідки 102225314, дата формування 01 листопада 2017 року, 29 червня 2006 року за №3396195 зареєстровано обтяження на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке мав у власності як суб`єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_2 (т.3 а.с. 27-37).

Відповідно до роздруківок з офіційного веб-сайту Державного підприємства «СЕТАМ», щодо електронних торгів предмету іпотеки, а саме нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вказане нерухоме майно було реалізовано на електронних торгах, які відбулися 26 січня 2018 року та переможцем торгів є учасник №3- ОСОБА_3 (т.3 а.с. 38-40).

Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року у справі №215/683/18 за позовом ОСОБА_2 до Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, ДП "СЕТАМ", треті особи ТОВ "Фінансова компанія "Форінт", ОСОБА_3 про визнання прилюдних торгів недійсними у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 липня 2019 року рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року скасовано. Визнано недійсними електронні торги, проведені 25 січня 2018 року та їх результати, оформлені Протоколом проведення електронних торгів №313512 від 25 січня 2018 року, складеним Державним підприємством «СЕТАМ» за результатами проведення електронних торгів об"єкта нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 липня 2019 року скасовано, рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року залишено в силі (т.1 а.с.86-94).

Встановлено, спірне нерухоме майно на електронних торгах придбав - переможець електронних торгів ОСОБА_3 .

Порядок реалізації майна, що перебувало в іпотеці регулюються положеннями Закону України "Про виконавче провадження" та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5.

Примусова реалізація заставного майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю дій і правовідносин, що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень, і особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до закону.

Частинами першою, другою статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмійстатті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, визначено, що електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 655 ЦК України).

Частиною четвертою статті 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Згідно ч. 5 ст. 12 ЦПК України на суд, як державний орган, покладено обов`язок, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснити у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №910/856/17 зазначено, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем, відповідно, є переможець електронних торгів. Виходячи з наведеного, сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба, організатор електронних торгів - та покупець - переможець електронних торгів.

Таким чином, розглядаючи даний спір, суд першої інстанції не врахував, що у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, в якості відповідачів мають залучатися усі сторони правочину - державна виконавча служба, організатор електронних торгів та переможець.

Переможцем електронних торгів є ОСОБА_3 , який не був залучений до участі у справі у якості відповідача.

Суд першої інстанції не роз`яснив належним чином позивачу його прав, зокрема, щодо залучення до участі у якості відповідача ОСОБА_3 , як переможця електронних торгів.

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на предмет і підстави поданого позову, неповно встановив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не визначився належним чином із колом відповідачів, які повинні відповідати за заявленими позовними вимогами.

Вказані порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи.

На стадії апеляційного розгляду справи заміна неналежного відповідача ЦПК України не передбачена.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає задволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог

ОСОБА_1 підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 серпня 2020 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства "СЕТАМ", Саксаганського відділу державної виконавчої служби м.Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, треті особи ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" про поділ майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності та визнання прилюдних торгів не дійсними - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства "СЕТАМ", Саксаганського відділу державної виконавчої служби м.Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, треті особи ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" про поділ майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності та визнання прилюдних торгів не дійсними - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді