Справа №944/4401/21
Провадження №2-з/944/43/21
УХВАЛА

26.11.2021 року м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Швед Н.П.,

з участю секретаря Василиці Н.В.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Служби автомобільних доріг у Львівській області до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними та скасування наказів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, та скасування державної реєстрації на земельні ділянки, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Яворівського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом Служби автомобільних доріг у Львівській області до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними та скасування наказів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, та скасування державної реєстрації на земельні ділянки.

18.11.2021 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви заявник покликається на те, що предметом спору по даній справі є: визнання недійсним та скасування Наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 03.11.2020 року №2045-УБД «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»; визнання недійсним та скасування Наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 30.03.2021 року №1035-УБД «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення»; скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,5 га кадастровий номер :03:000:0713, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Державному земельному кадастрі; скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 1,4 га кадастровий номер :03:000:0712, цільове призначення 01.03 Для ведення особистого селянського господарства в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному земельному кадастрі.

Рішенням Бірківської сільської ради від 31 серпня 2020року №2246 затверджено Генеральний план Бірківської сільської ради Яворівського району Львівської області, яким визначені землі транспорту, де сформована спірна земельна ділянка.

Не взявши до уваги затверджений 31 серпня 2020року Генеральний план Бірківської сільської ради Яворівського району Львівської області, посадові особи Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, всупереч нормам земельного та містобудівного законодавства видали накази від 03.11.2020 року № 2045-УБД «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» та від 30.03.2021 року №1035-УБД «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення».

Окрім цього, Службою автомобільних доріг у Львівській області, виявлено в даних публічної кадастрової карти України, внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0689 та 10.03.2020року скеровано звернення №05-1056/13-07 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з проханням не затверджувати проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0689 та

провести позапланову перевірку дій сертифікованого інженера-землевпорядника ФОП ОСОБА_4 . Дане звернення не дало бажаного результату, та попри це, 30.03.2021 року за наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0689 ОСОБА_2 .

В подальшому, ОСОБА_2 відчужив спірну земельну ділянку іншій особі, а саме: ОСОБА_3 , уклавши договір-купівлі продажу земельної ділянки від 14.04.2021 року №1171.

Після придбання земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0689 ОСОБА_3 була розроблена технічна документації щодо поділу земельної ділянки на дві земельні ділянки з кадастровими номерами :03:000:0712, площею 1,4 га та :03:000:0713 з площею 0,5га (сформована раніше земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0689 площею 1,9 га) на території с. Бірки Яворівського району Львівської області.

В подальшому, особою на прізвище ОСОБА_3 з особою на прізвище ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу від 17.09.2021 року №3255 земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0713, площею 0,5 га.

Тобто в разі невжиття заходів забезпечення позову це може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки дані земельні ділянки зможуть продати в черговий раз.

Просить вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони вчинення відповідачами, а також іншими органами та суб`єктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державними реєстраторами прав на нерухоме майно; виконавчими органами міських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах та Севастополі державних адміністрацій, акредитованими суб`єктами як суб`єктами державної реєстрації прав; територіальними органами Міністерства юстиції України), вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0712, площею 1,4 га та :03:000:0713 з площею 0,5 га (сформована раніше земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0689 площею 1,9 га) на території с. Бірки Яворівського району Львівської області, в тому числі щодо державної реєстрації набуття, зміни або припинення речових прав.

Вивчивши матеріали заяви слід прийти до наступного.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову, з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом

яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З огляду на викладене, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Судом встановлено, що у проваджені Яворівського районного суду Львівської області знаходится цивільна справа за позовом Служби автомобільних доріг у Львівській області до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними та скасування наказів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, та скасування державної реєстрації на земельні ділянки, у якій відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Із змісту заяви вбачається, що позивач проситьвизнати недійсним та скасувати Наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 03.11.2020 року №2045-УБД «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»; визнати недійсним та скасувати Наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 03.11.2020 року №1035-УБД «Про звернення документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення»; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,5га кадастровим номером :03:000:0713, цільове призначення 01.03 Для ведення особистого селянського господарства в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному земельному кадастрі;скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, площею 1,4га кадастровим номером :03:000:0712, цільове призначення 01.03 Для ведення особистого селянського господарства в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному земельному кадастрі.

Тобто, позивач звернувся до суду з даним позовом з метою захисту порушеного права, на його думку земельні ділянки перебували у його користуванні.

Рішенням Бірківської сільської ради від 31 серпня 2020року №2246 було затверджено Генеральний план Бірківської сільської ради Яворівського району Львівської області, яким визначені землі транспорту, де сформована спірна земельна ділянка.

Як вбачається з матеріалів справи Служба автомобільних доріг у Львівській області, виявивши в даних публічної кадастрової карти України, внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0689, скерувала звернення від 10.03.2020 року №05-1056/13-07 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з проханням не затверджувати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0689 та

просила провести позапланову перевірку дій сертифікованого інженера-землевпорядника ФОП ОСОБА_4 . Дане звернення не дало бажаного результату, та попри це, 30.03.2021 року за наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0689 ОСОБА_2 .

Наявне речове право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03^000:0005 за позивачем, відповідно до державного акту від 07 березня 2006 року серія ЯЯ № 179251.

Як слідує з позовної заяви в межах укладеного Службою автомобільних доріг у Львівській області договору від 03.02.2021 року №11-02/21 про закупівлю послуг з виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне

користування під існуючою автомобільною дорогою загального користування державного значення Північний обхід м.Львова, згідно ДСТУ Б В.2.3-33-2016 «Автомобільні дороги. Визначення меж смуг відведення» та опрацьованих відомостей публічної кадастрової карти України, на землях державної форми власності в межах смуги відведення автомобільної дороги загального користування державного значення Т-14-14 Північний обхід м. Львова від 04.03.2021 року виявлено сформовано земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0689, площею 1,9 га, цільове призначення 01.03 Для ведення особистого селянського господарства в с. Бірки Яворівського району Львівської області.

В подальшому, ОСОБА_2 відчужив спірну земельну ділянку ОСОБА_3 , уклавши 14.04.2021 договір купівлі-продажу земельної ділянки №1171.

Після придбання земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0689, ОСОБА_3 була розроблена технічна документації щодо поділу земельної ділянки на дві земельні ділянки з кадастровими номерами :03:000:0712, площею 1,4 га та :03:000:0713 з площею 0,5 га (сформована раніше земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0689 площею 1,9 га) на території с.Бірки Яворівського району Львівської області та відомості в державний земельний кадастр внесені від 22.07.2021 року, сертифікованим інженером - землевпорядником ОСОБА_6 , який є працівником ТзОВ "Галгеокадастр", що підтверджується сертифікатом №013744 від 08.06.2017.

В подальшому, під час розгляду даної справи судом, ОСОБА_3 уклала договір купівлі-продажу від 17.09.2021 року №3255 земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0713, площею 0,5 га із особою на прізвище ОСОБА_5 , тобто дана ділянка знову стала предметом купівлі-продажу.

З наведеного слідує, що предметом позову є немайнові вимоги, оскільки не мають грошової оцінки, при цьому такі фактично зводяться до оспорення набуття відповідачами права власності на нерухоме майно, а саме земельні ділянки за відповідними кадастровими номерами.

Позивач звернувся до суду з позовом за захистом порушених, на його думку прав, предметом якого є оспорення законності рішень про надання у власність та державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, які, на його думку, на законних підставах перебували в його користуванні.

Таким чином, враховуючи, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті, суд приходить переконання, що заява є обгрунтованою, оскільки обраний спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на відповідне нерухоме майно, набуття права власності на яке є предметом оскарження, є підставним та співмірним із заявленими позовними вимогами та може забезпечити ефективний захист прав та законних інтересів позивача, з врахуванням можливого рішення у справі.

Крім цього, вразі, якщо потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпаде або зміняться обставини, що зумовили його застосування, сторони у справі не позбавлені права звернутись до суду з питанням скасування заходів забезпечення позову.

Також, суд звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а відповідні особи за обставин накладення арешту на їх майно, не позбавляються права користування таким, тому вказаний вид забезпечення позову не призведе до

невиправданого обмеження майнових прав, оскільки арештоване майно фактично зберігається в користуванні, а обмежується лише можливість його відчужити.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У відповідностідо п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернуласяз такою заявою, позовним вимогам.

З метою забезпечення виконання рішення суду позивач звернувся із заявою про забезпечення позову, мотивуючи її тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити ефективний судовий захист прав позивача та таке забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки спірні земельні ділянки неодноразово були предметом купівлі-продажу.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149, 150, 153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Служби автомобільних доріг у Львівській області до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними та скасування наказів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, та скасування державної реєстрації на земельні ділянки - задовольнити.

Заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 та іншим органам, суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам міських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних у містах та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України) вчинення

будь-яких реєстраційних дій щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0712, площею 1,4 га та :03:000:0713 з площею 0,5 га (сформованої раніше земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0689

площею 1,9 га) на території с.Бірки Яворівського району Львівської області, в тому числі

щодо державної реєстрації набуття, зміни або припинення речових прав.

Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Виконання ухвали суду покласти на Яворівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Стягувач: Служба автомобільних доріг у Львівській області

юридична адреса: вул.Володимира Великого, 54 м.Львів, індекс 79053,

.

Боржник: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області

юридична адреса: проспект В.Чорновола, 4 м.Львів, індекс79019

РНОКПП 39769942.

Боржник: ОСОБА_2

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_3

проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

РНОКПП НОМЕР_2 .

СУДДЯ Швед Н.П.