ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 675/2446/20
Провадження № 22-ц/4820/1793/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу № 675/2446/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21 вересня 2021 року (суддя Король О. В., повне судове рішення складено 24 вересня 2021 року) у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У грудні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк), звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначало, що відповідно до укладеного 21 травня 2010 року договору ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач в анкеті-заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Взяті на себе за кредитним договором зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 26 жовтня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 30602,22 грн, у тому числі: 21142,35 грн - заборгованість за простроченим кредитом, 9459,87грн - заборгованість за простроченими процентами.

Тому позивач просив стягнути зазначену заборгованість з відповідача.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21 вересня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 30602,22 грн. Вирішено питання про судовий збір.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові. Посилається на незаконність судового рішення. Вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки строк кредитування співпадає зі строком дії картки, який складає 2 роки і закінчився 21 травня 2012 року. Він був позбавлений можливості заявити про сплив позовної давності, оскільки не був належним чином повідомлений про дату судового засідання, в якому ухвалено рішення. Крім того, у матеріалах наявна копія анкети-заяви, а суд не витребував оригінал документа у позивача. В анкеті-заяві не зазначені істотні умови кредитного договору. Надані Банком витяги з Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку не містять його підпису і не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору. Суд не врахував стан його здоров`я і скрутний матеріальний стан.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що відповідно до анкети-заяви від 21 травня 2010 року АТ КБ «ПриватБанк» надало ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із сплатою процентів за користування кредитними коштами. В анкеті-заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг.

Укладення договору про надання банківських послуг на умовах, зазначених позивачем, визнавав у суді першої інстанції відповідач, професійну правничу допомогу якому надавав адвокат, і лише просив зменшити розмір заборгованості за процентами у зв`язку із станом здоров`я і скрутним матеріальним станом.

Взяті на себе за кредитним договором зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 26 жовтня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 30602,22 грн, у тому числі: 21142,35 грн - заборгованість за простроченим кредитом, 9459,87 грн - заборгованість за простроченими процентами.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи належним чином засвідченою копією анкети-заяви від 21.05.2010, копією паспорта позичальника, витягом з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 № СП-2010-256, витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», 30 днів пільгового періоду», випискою по особовому рахунку, довідками про видачу кредитних карток і встановлення кредитного ліміту, розрахунком заборгованості.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню за відсутності сумнівів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

За змістом частини першої статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У відзиві на позов, поданому 17 травня 2021 року, письмовому запереченні від 10 червня 2021 року, поданому представником відповідача адвокатом Дацишиною М. В., у судовому засіданні 10 серпня 2021 року у суді першої інстанції ОСОБА_1 визнає позов про стягнення кредиту у сумі 21142,35 грн у повному обсязі. Прострочені проценти просить зменшити з урахуванням матеріального стану та стану здоров`я, на підтвердження яких подав довідку про доходи та медичні документи.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

Установивши наявність заборгованості за укладеним між сторонами договором, яку визнав відповідач, суд прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову у повному обсязі, оскільки діючим законодавством не передбачена можливість зменшення за рішенням суду розміру нарахованих Банком процентів.

У зв`язку з наведеним вище не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для відмови у позові.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач не був належним чином повідомлений про дату судового засідання, в якому ухвалено рішення, та не міг заявити про застосування позовної давності, спростовуються наявними у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення 08.09.2021 ОСОБА_1 поштового відправлення у справі №675/2446/20 (а.с. 151) та розпискою представника відповідача від 02.09.2021 про отримання судової повістки про виклик у судове засідання 21.09.2021 на 09-30 год (а.с. 150).

Крім того, позовна давність Банком не пропущена, оскільки строк дії останньої картки, виданої ОСОБА_1 , до серпня 2022 року. Позичальник користувався кредитними коштами і вносив платежі у погашення кредиту до листопада 2019 року. Позов поданий до суду 24 грудня 2020 року.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про ненадання позивачем оригіналу анкети-заяви ОСОБА_1 .

Згідно з частинами 2 і 6 статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідач не заявляв клопотання про витребування оригіналу зазначеного документа. Копія анкети-заяви посвідчена позивачем. Написання такої заяви і підпис не заперечувалися ОСОБА_1 у суді першої інстанції, останній визнавав обставини укладення договору про надання банківських послуг, тому у суду не було підстав для сумніву відповідності поданої копії оригіналу анкети-заяви від 21 травня 2010 року.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 30 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта