Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1708/20
Провадження № 2/382/338/21
РІШЕННЯ

Іменем України

02 лютого 2021 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Черних Вікторії Олександрівни до Виконавчого комітету Яготинської міської ради Київської області про зміну статусу нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовом до Виконавчого комітету Яготинської міської ради Київської області про зміну статусу нерухомого майна. Свої вимоги обгрунтувала наступним. Згідно з рішенням Яготинського районного суду Київської області від 27 травня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснено поділ в натурі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , зокрема за ОСОБА_2 було визнано право власності на 33/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , а саме приміщення кухні, площею 4,70 кв.м., жилу кімнату, площею 3,70 кв.м., жилу кімнату, площею 12 кв.м., ванну кімнату, площею 2,40 кв.м., ганок. Із господарських споруд: вбиральню, гараж, огорожу, ворота з хвірткою, колодязь. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 03 жовтня 2008 року було роз`яснено рішення Яготинського районного суду Київської області від 27 травня 2008 року було відповідно до якого поділено будинок за АДРЕСА_1 з одноквартирного в двохквартирний, та припинено на нього право спільної часткової власності. Визнано право власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на окремі квартири в будинку за АДРЕСА_1 , які складаються із кімнат та господарських споруд вказаних в резолютивній частині рішення (відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 27.05.2008 року). ОСОБА_2 було проведено державну реєстрацію права власності в Яготинському бюро технічної інвентаризації, та після цього було проведено державну реєстрацію права власності квартири в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Так, після розподілу житлового будинку ОСОБА_2 було приватизовано земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування належної їй частки, як наслідок ОСОБА_2 було отримано державний акт на право власності на земельну ділянку ЯИ № 938193 на земельну ділянку площею 0,0452 га, кадастровий номер :08:045:0056, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 . 11 листопада 2020 року ОСОБА_1 придбала вищевказане нерухоме майно, а саме квартиру за АДРЕСА_2 , а також земельну ділянку площею 0,0452 га, кадастровий номер :08:045:0056, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 . Дана обставина підтверджується договорами купівлі-продажу від 11.11.2020 року. Так, на даний час позивачка по справі вирішила добудувати належне їй майно, а тому вважає за необхідне змінити статус належного їй майна. Зокрема, позивачка має у власності земельну ділянку площею 0,452 га, кадастровий номер :08:045:0056, що розташована в АДРЕСА_1 , яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, на якій фактично розташована квартира АДРЕСА_2 , в той час коли чинним законодавством передбачено надання земельної ділянки квартирному будинку. Відтак, з огляду на дану обставину позивачка вважає за необхідне змінити статус квартири на житловий будинок. В грудні 2020 року позивачка звернулася до відповідача із відповідною заявою про зміну статусу нерухомому майну. Однак, у задоволенні заяви позивачки було відмовлено, оскільки виконавчий комітет Яготинської міської ради не має правових підстав для прийняття рішення про зміну статусу квартири, в зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ч. 1 (1) ст. 37 Закону України «Про органи місцевого самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження прийняття рішень про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів нерухомого майна у випадках та порядку, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Враховуючи вищевказані обставини з метою захисту своїх порушених прав, вона вимушена звернутися до суду із даною заявою, оскільки дана обставина впливає на її права та обов`язки, адже законодавством розмежований статус нерухомого майна та визначений правовий порядок для його використання. Так, їй належать земельна ділянка, на якій розміщений її будинок, а також господарські будівлі, що підтверджується технічним паспортом, тобто вона є власником будинку, а не квартири. Головною відзнакою квартири і будинку є відособленість. Квартира розміщується у житловому блоці, де знаходиться ще декілька аналогічних приміщень. Будинок відособлений від других об`єктів нерухомості, всі комунікації, що розміщені у ньому є автономними. Інженерні системи квартир є централізованими, це стосується водопостачання, опалення, електрики. При цьому весь будинок є неділимим, у квартирі є елементи, що знаходяться у спільному користуванні. У будинку є відособлений вхід, у квартирі тільки вхідні двері. Наявність земельної ділянки свідчить про те, що це будинок, оскільки квартири позбавлені земельних ділянок. Отже статус належного їй нерухомого майна, вказаний у правовстановлюючих документах є помилковим та не дає їй змоги розпоряджатися належною власністю. З огляду судової практики у спірних правовідносинах, вбачається наступне. 27 березня 2019 року Канівський міськрайонний суд Черкаської області у справі № 697/75/19 вказав, що «позивачам належать земельні ділянки, на яких розміщені їх будинки, а також господарські будівлі, що підтверджується технічними паспортами. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачі є власниками будинку, а не квартири.» 01 квітня 2020 року Кобеляцький районний суд Полтавської області у справі № 532/2727/19 зазначив, що «головною відзнакою квартири і будинку є відособленість. Квартира розміщується у житловому блоці, де знаходиться ще декілька аналогічних приміщень. Будинок відособлений від других об`єктів нерухомості, всі комунікації, що розміщені у ньому є автономними. Інженерні системи квартир є централізованими, це стосується водопостачання, опалення, електрики. При цьому весь будинок є неділимим, у квартирі є елементи, що знаходяться у спільному користуванні. У будинку є відособлений вхід, у квартирі тільки вхідні двері. Наявність земельної ділянки свідчить про те, що це будинок, оскільки квартири позбавлені земельних ділянок. Отже статус належного позивачам нерухомого майна, вказаний у правовстановлюючих документах є помилковим та не дає їм змоги розпоряджатися належною власністю. Тому потрібно змінити статуc нерухомого майна з квартири АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на житловий будинок АДРЕСА_2.» 20 грудня 2018 року Таращанський районний суд Київської області у справі № 379/1516/18 вказав, що «житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4, в якому проживає ОСОБА_2, розміщується на земельній ділянці, призначеній для будівництва і обслуговування житлового будинку. На земельній ділянці біля житлового будинку розміщені господарські будівлі та споруди - сарай, зазначений в технічному паспорті літерою «В-1», сарай «Г-1», погріб «Б/пг», ганок «а1», прибудова «а-1», убиральня «Д-1», колодязь питний, огорожа. Також наявний окремий вихід, власні електричні, сантехнічні, газопостачальні обладнання, що підтверджується технічним паспортом на вищевказану квартиру, виданим 27.08.2018 року ФОП ОСОБА_4. Таким чином, у володінні та користуванні позивача перебуває житловий будинок, як визначено законодавчими актами, а не житлова квартира, як вказано в правовстановлюючому документі на житло.»

Враховуючи викладене, просила змінити статус нерухомого майна з квартири АДРЕСА_2 , належного їй, на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Представник позивачки звернулася до суду з заявою, в котрій просила розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у його відсутності, позов визнав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Перевіривши матеріали справи, роз`яснивши процесуальні наслідки визнання позову, ураховуючи, що представник відповідача позов визнав та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

В силу ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Відповідно до ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Ст. 381 ЦК України визначено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

Згідно із ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Ураховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 255, 258-259, 206, 263, 265, 268, 354, 141 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 379-382 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Черних Вікторії Олександрівни до Виконавчого комітету Яготинської міської ради Київської області про зміну статусу нерухомого майна, задовольнити.

Змінити статус нерухомого майна з квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , на житловии будинок АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 02.02.2021 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.