справа №619/2518/21
провадження №2/619/1050/21
УХВАЛА

іменем України

26 листопада 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіБолибока Є.А.

Імена (найменування) учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ;

відповідач: ПАТ «Комерційний банк«Надра»;

відповідач: ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт»;

відповідач: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луніна Тетяна Анатоліївна.

Суть питання, що вирішується ухвалою.

27 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ПАТ «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Рекрут Світлани Валеріївни, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луніної Т.А., в якому після уточнення просила: визнати недійсним договір іпотеки від 03 березня 2008 року № 6/4/33/2008/980-1/98, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутовою Т.А., що укладений між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «НАДРА» та скасувати державну реєстрацію обтяження іпотеки на його основі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; визнати недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 54092638 від 16.09.2020, винесене державним реєстратором - приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Луніною Тетяною Анатоліївною, на підставі договору іпотеки, серія та номер: 763, виданий 03.03.2008, видавник: Арнаутова Т.А., приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області, яким зареєстровано право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ», на об`єкт нерухомого майна - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220) та скасувати реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на його підставі за № 38210265; визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги № GLЗN217214 від 29 квітня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаровою О.П., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» в частині відступлення прав вимог за договором іпотеки № 6/4/3 3/2608/840-К/96 від 03.03.2008, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутовою Т.А. щодо нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

31 травня 2021 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху.

05 липня 2021 року було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 11 год 30 хв 16 серпня 2021 року.

16 серпня 2021 року за клопотання позивача було відкладено підготовче засідання.

06 вересня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 год 00 хв 29 вересня 2021 року.

29 вересня 2021 року розгляд справи було відкладено.

01 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Вільчинський А.В. у судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справу у зв`язку з перебуванням за межами Харківської області.

26 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Вільчинський А.В. у судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справу у зв`язку з перебуванням у відрядженні у місті Києві.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд.

Суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду з таких підстав.

У судові засідання 01 листопада та 26 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Вільчинський А.В. не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені у встановленому порядку про час і місце судового розгляду справи.

Факт належного повідомлення підтверджується наступними даними.

При відкладенні розгляду справи 29 вересня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Вільчинський А.В., який був присутній у судовому засіданні, особисто розписався у повідомленні про розгляд справи 01 листопада 2021 року на 12 год 00 хв.

Відповідно до ч. 3 ст. 240 ЦПК України про відкладення розгляду справи або перерву в судовому засіданні, місце, дату і час нового судового засідання або продовження судового засідання суд повідомляє під розписку учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, які були присутніми в судовому засіданні.

У судове засідання 26 листопада 2021 року позивач та її представник викликалися судовими повістками. На адресу місця реєстрації позивача та адресу робочого місця адвоката судом було направлено судові повістки.

Судова повістка позивачу ОСОБА_1 09 листопада 2021 року була повернута працівниками пошти у зв`язку з відсутністю адресату за вказаною адресою.

Судова повістка представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Вільчинському А.В. 20 листопада 2021 року була повернута працівниками пошти у зв`язку з відсутністю адресату за вказаною адресою.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Пунктом 991 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка ОСОБА_1 вручена 09.11.2021.

Заяви з повідомленням про іншу (нову) адресу місця свого проживання (перебування) позивач до суду не подавала та про наявність у неї засобів зв`язку не повідомляла.

Крім того, обізнаність позивача про дату, час та місце розгляду даної справи, зокрема, про останнє судове засідання, призначене на 26 листопада 2021 року, підтверджується клопотанням представника позивача від 25 листопада 2021 року про відкладення розгляду справи.

Таким чином, позивачу було відомо про два останні судові засідання, однак до суду вона не з`явилася і заяви про розгляд справи у її відсутності не подавала.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21) зазначив наступне. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Нормами процесуального закону визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому ЦПК України. Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи. Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Відповідно до частин першої та другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

При постановленні даної ухвали суд виходить з того, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Згідно зі статтею 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у статті 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті. Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при подачі апеляційної скарги або заяв на судовий перегляд, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18).

Суд виходить з того, що позивач, будучи обізнаною про можливість розгляду справи без її участі, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала, чим умисно затягує розгляд справи та позбавляє суд можливості ухвалити рішення по суті заявлених вимог.

Разом з тим, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України), тому порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вбачається.

Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Отже, позивач та її представник, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилися. Заяву про розгляд справи у відсутність позивача до суду не надано.

За таких обставин, процесуальний закон зобов`язує суд залишити позов без розгляду.

Частиною 9 статті 158 ЦПК України визначено, що у випадку залишення позову без розгляду суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалрою суду від 05 липня 2021 року було забезпечено позов шляхом заборони ТОВ «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» вчиняти дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_2 .

Так як суд залишає позов без розгляду, то заходи забезпечення позову, застосовані згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 05 липня 2021 року, підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 5 ст. 158 ЦПК України ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання повного тексту ухвали, залежно від складності справи, може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо залишення позову (заяви) без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 257 ч. 1 п. 3, 223 ч. 5, 258-261, 351-354 ЦПК України, суд

постановив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «Комерційний банк«Надра», ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луніної Тетяни Анатоліївни про визнання недійсними договорів іпотеки та про відступлення прав вимоги, скасування реєстрації залишити без розгляду.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України позивач після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Заходи забезпечення позову у виді заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» вчиняти дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_2 , які були вжиті згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 05 липня 2021 року, - скасувати.

Відповідно до ч. 11 ст. 158 ЦПК України примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання ухвалою законної сили надіслати до: Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків); відділу державної реєстрації Дергачівської міської ради.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 01 грудня 2021 року.

Суддя Є. А. Болибок