Справа № 727/6915/21
Провадження № 2/727/2058/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Вальків А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці в порядку спрощеного провадження справу за позовом МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що позивач надає послуги постачання теплової енергії в квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , опалювальною площею 63,40 кв.м., особовий рахунок № НОМЕР_1 . Між сторонами виникли та існують фактичні договірні відносини.

У відповідача за період з 01.11.2017 року по 31.05.2021 року утворилась заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії у сумі 10018,20 грн.

На попередження позивача про добровільну сплату заборгованості за отриману теплову енергію відповідач не відреагував, тим самим відмовившись в добровільному порядку вирішити питання по погашенню заборгованості.

Також враховуючи заяву про зменшення позовних вимог від 29.11.2021 року, відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу.

На основі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії у сумі 4568,20 грн., а також: 582,55 грн. втрат від інфляційних процесів, 258,90 грн. три відсотка річних та 2270,00 грн. судового збору.

Представник позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в судовому засіданні підтримала позовну заяву, враховуючи заяву про зменшення позовних вимог, просила її задовольнити.

Відповідач та його представник подали до суду відзив на позовну заяву, в якому просили в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії відмовити у повному обсязі. Просили застосувати строки позовної давності до позовних вимог позивача, з урахуванням яких в сукупності сума боргу складає 5057,98 грн. В задоволенні інших вимог просили відмовити за безпідставністю. В судовому засіданні представник відповідача підтримав раніше викладену позицію у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою житлово-будівельного кооперативу №62 від 17.06.2018 року (а.с. 8).

МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги централізованого опалення в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , опалювальною площею 63,40 кв.м. на основі договору про надання послуг з централізованого опалення від 12.09.2016 року (а.с. 11-12).

Також МКП «Чернівцітеплокомуненерго» було відкрито відповідачу особовий рахунок № НОМЕР_1 для проведення розрахунків (а.с. 6).

Відповідно до статті 1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Пункт 1 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляють і затверджують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері технічного регулювання, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень та згідно із законодавством (частина друга статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Оплата за надані послуги повинна здійснюватись споживачами не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим відповідно до п.18 Постанови КМУ від 21.07.2005 року №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений у пункті 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Послуги централізованого опалення надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяць відповідно по роках. Вартість послуг централізованого опалення визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження 1 кв.м. на тариф з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря розрахункового періоду та фактичної тривалості надання послуг у цьому періоді. В разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії відповідачі оплачують послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири. Розрахунки проводились згідно тарифів, затверджених постановами Національної комісії комунальних послуг №650 від 06.06.2014 року, №146 від 17.10.2014 року, постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №610 від 03.03.2015 року, №1171 від 31.03.2015 року, №969 від 09.06.2016 року, №1536 від 28.12.2017 року. Величина тарифу та його зміни доводились до споживачів регулярно і своєчасно.

За період часу з 01.11.2017 року по 31.05.2021 року відповідач користувався послугами, наданими позивачем з централізованого опалення, однак своєчасно не здійснював оплату за фактично спожиту теплову енергію, внаслідок чого у нього станом на день розгляду справи є заборгованість перед МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в розмірі 4568,20 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.45). Вказаний розрахунок відповідачами будь-якими доказами спростований не був.

Враховуючи те, що відповідачем заявлено про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, варто зазначити наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У відповідності до вимог ст.257, ст.267 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Разом з тим, ч.1 ст.264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Так, згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за надані послуги з централізованого опалення погашення заборгованості за період 01.11.2017 по 30.09.2021 (а.с. 45) здійснювалось, проте не в повному обсязі. Ним сплачувались кошти в розмірах, які нараховувались позивачем, а в довільних сумах. Це підтверджує пояснення представника позивача про те, що неможливо встановити за які конкретно місяці відповідач сплачував кошти за період з листопада 2017 року до дня звернення до суду і відповідно дає підстави вважати, що відповідачем неодноразово переривався перебіг позовної давності.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої, другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість, яка залишилась, за період з 01.11.2017 р. по 31.05.2021 р., яка становить 4568,20 грн.

Враховуючи, що відповідачем заборгованість частково була погашена після пред`явлення позову до суду, відповідно нього на користь позивача необхідно повністю стягнути інфляційні витрати в розмірі 582,55 грн., та 3 % річних у розмірі 258,90 грн., які розраховані за три останні роки до подачі позову до суду, а також судовий збір в розмірі 2270 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.256, 257, 261, 264, 267, 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст.ст. 1, 7, 13, 16, 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.19, 20 Закону України «Про теплопостачання», ст.ст.4, 12, 13, 43, 49, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 274-284, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість в сумі 4568 (чотири тисячі п`ятсот шістдесят вісім) грн. 20 (двадцять) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» втрати від інфляційних процесів в розмірі 582,55 грн., три відсотки річних у розмірі 258,90 грн., а всього 841 (вісімсот сорок одна) грн. 45 (сорок п`ять) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» судові витрати з повернення судового збору в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

З рішенням в повному обсязі особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 03 грудня 2021 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: