Справа № 226/3022/20

Провадження № 2/226/140/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.,

при секретарі Тіссен О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19.04.2002 року. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Через розбіжності в поглядах на сімейне життя їх стосунки з відповідачем не склалися. Так як вона не розділяла його поглядів, він вдавався до застосування до неї фізичного насильства. У зв`язку цим у вересні 2020року шлюбно-сімейні стосунки між ними остаточно припинені, і їх сім`я фактично розпалася. Зазначаючи на неможливості збереження шлюбу і відновлення сімейних стосунків, що суперечило б її інтересам, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати, поклавши на нього судові витрати.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Згідно заяви відповідача, позовні вимоги про розірвання шлюбу ним визнаються повністю, правом на відзив позивач не скористався.

Зважаючи на зазначені обставини та відсутність підстав для визнання явки сторін обов`язковою, суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд без їх участі.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.04.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №60 (а.с.7).

Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають.

Як зазначається в позовній заяві і не заперечено відповідачем, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, бажання зберегти сім`ю жодна із сторін не виявила.

Регулювання сімейних відносин між подружжям здійснюється за правилами Сімейного Кодексу, згідно якого чоловік та жінка мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

Кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Одним із способів захисту, які встановлені Сімейним Кодексом, є припинення правовідношення.

Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, звернувшись відповідно до ч.1ст.110 цього Кодексу до суду з питання розірвання шлюбу. Підставою розірвання шлюбу відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини.

Як свідчать заяви та поведінка сторін, жодна із них зберігати шлюб не бажає, що вказує на їх взаємну байдужість до сімейних відносин та дає суду підстави вважати, що подальше збереження шлюбу між ними неможливе.

Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу чи свідчили про те, що заява про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини і чоловіка та що в разі розірвання шлюбу можуть бути порушені їхні особисті та майнові права, судом не встановлено. Отже, їх шлюб підлягає розірванню. Спору майнового характеру чи з приводу виховання дитини матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Право вибору прізвища після розірвання шлюбу належить виключно особі, яка змінила його у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Про бажання змінити прізвище позивачка не заявила.

Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд вважає за можливе покласти їх на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.104 п.2, 105 п.3, 110 п.1, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст.2,5,12,13,141,200 ч.3, 259,263-265,273, 352,354,355 Цивільного процесуального Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , зареєстрований 19.04.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом №60, розірвати, залишивши позивачці прізвище « ОСОБА_3 ».

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Клепка Л.І.