Справа №345/257/21
Провадження № 2/345/264/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2021 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Юрчак Л.Б.

секретаря Мостової Ю.З.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші в порядку спрощеного позовного провадення справу за позовом ОСОБА_1 до Верхнянської сільської ради ОТГ про визнання права власності на спадкове майно, суд

В С Т А Н О В И В :

що позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1 рокує померла ОСОБА_2 останнє місце проживання якої було: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , останнє місце проживання якого було: АДРЕСА_1 .

Спадкодавець ОСОБА_2 , після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , як спадкоємець першої черги та як особа яка постійно з ним проживала на день смерті, фактично прийняла спадщину житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку (пай) розміром 22,8 в умовних кадастрових гектарах, який належав померлому відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай), Серія ІФ № 008000 від 04.11.1999 року, але не оформила в установленому порядку своїх спадкових прав, оскільки померла на протязі тижня після смерті свого чоловіка.

Ще за життя, 04.02.2007 року ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого все належне їй майно заповіла позивачці ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка (пай) розміром 22,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала ОСОБА_3 відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай), Серія ІФ № 00800 від 04.11.1999 року, який виданий на підставі розпорядження Калуської РДА від 02.11.1995 року, № 45.

При її зверненні до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки нею не пред`явлено документів, які б підтверджували право спадкодавця на земельну частку (пай) розміром 22,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), а також позивачкою не пред`явлено документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В позасудовому порядку вона не має можливості визнати за собою право власності на спадкове майно, тому змушена звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Також просить суд вирішити питання про повернення позивачці з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при подачі даного позову, відповідно до ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті.

Представнк відповідача подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позов визнає, не заперечив проти задоволення позову.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , останнє місце проживання якої було: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 07.02.2007 року, яке видане виконкомом Зборянської сільської ради, актовий запис № 5 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , останнє місце проживання якого було: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 29.01.2007 року, яке видане виконкомом Зборянської сільської ради, актовий запис № 4 (а.с.10).

Відповідно до заповіту від 04.02.2007 року ОСОБА_2 усе своє майно, що буде належати на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не знаходилось заповіла ОСОБА_1 - (а.с.17).

На час смерті спадкодавцю ОСОБА_2 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та яке складається з наступних об`єктів:

а/ житлового будинку під літерою «А», », загальною площею 59,2 кв. м., з яких під житловою площею 36,8 кв. м., під допоміжною площею 22,4 кв. м.;

б/ стайні під літерою «Б», площею 24,2 кв. м.;

в/ стодоли під літерою «В», площею 29,8 кв. м.;

г/ сараю під літерою «Г», площею 28,0 кв. м.;

д/ воріт під № 1, площею 5,9 кв.м.;

е/ огорожі під № 2, площею 73,7 кв. м.;

є/ криниці під № 3, площею 10 мПг.

Вищезазначене підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , який виготовлений 13.01.2021 року Івано-Франківським представництвом ТОВ «Земюрконсалтинг», інвентаризаційна справа № 02-Т/2021 (а.с.33-35).

Також відрилась спадщина на земельну ділянку (пай) розміром 22,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала ОСОБА_3 відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай), Серія ІФ № 00800 від 04.11.1999 року, який виданий на підставі розпорядження Калуської РДА від 02.11.1995 року, № 45.

Факт належності вищезазначеної земельної ділянки спадкодавцю ОСОБА_3 підтверджується відповіддю на адвокатський запит № 03/21 від 13.01.2021 року, яка надана 15.01.2021 року Міськрайонним управлінням у Калуському районі та м. Калуші Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, № 0-9-0.181-4/113-21.

При зверненні позивачки до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки нею не пред`явлено документів, які б підтверджували право спадкодавця на земельну частку (пай) розміром 22,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), а також позивачкою не пред`явлено документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Частинами 1 та 2 ст. 1236 ЦК України визначено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Як передбачено ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається із матеріалів справи позивач не відмовилася від прийняття спадщини.

Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України.

Як передбачено ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб`єктивного земельного права, суб`єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку.

Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму ВСУ, наданими в п. 11 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Статтею 12 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 80 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Згідно положень ч. 1ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 586,47 грн.

На підставі ст.ст.1216, 1217, 1268 ЦК Украни, листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/0-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України суд,-

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме:

на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

на земельну частку (пай), розміром 22,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ІФ № 008000 від 04.11.1999 року.

Зобов`язати Калуське управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області повернути позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 (жителька АДРЕСА_2 , фактично проживаючої АДРЕСА_1 ), з державного бюджету 50% судового збору в розмірі 586,50 грн., сплаченого при поданні позову згідно квитанції №0.0..1 від 20.01.2021 року.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя