Справа № 932/5740/21
Провадження № 2-ві/932/17/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Кондрашова І.А., за участі секретаря судового засідання Мотуз Я.А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Вовчук О.Ю., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача - адвоката Бур`янської В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву відповідача, подану у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 , про усунення перешкод в здійсненні права володіння, користування та розпорядження нерухомим майном, про відвід судді Куцевола В.В. від розгляду справи № 932/5740/21,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 , про усунення перешкод в здійсненні права володіння, користування та розпорядження нерухомим майном.

11 листопада 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про відвід судді Куцевола В.В. з тих підстав, що суддя викликає у відповідача сумнів в його об`єктивності та неупередженості, а також мають місце порушення встановленого процесуального порядку.

В обґрунтування заяви про відвід ОСОБА_2 зазначає, що 02 вересня 2021 року суддею Куцеволом В.В. відкрито провадження по справі № 932/5740/21 в порядку спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання на 02 листопада 2021 року. Відповідач не мала можливості бути присутньою на судовому засіданні, тому надала клопотання на ознайомлення із матеріалами справи, зокрема технічним записом судового засідання.

Після ознайомлення із технічним записом, ОСОБА_2 виявила порушення процесуальних норм (ст. 91 ЦПК України), а саме задоволення усного прохання представника позивача про виклик свідка та допит останнього у судовому засіданні. Проте у позовній заяві не було зазначено про свідків, також не було надано додаткового письмового клопотання про допит свідка у судовому засіданні.

Відповідачем було подано разом із відзивом заява про залучення до розгляду справи в якості третьої особи орган опіки та піклування, через те, що предметом судового спору є квартира, в якій зареєстрована та мешкає неповнолітня донька ОСОБА_2 , але суддя безпідставно відмовив у задоволенні заяви про залучення третьої особи, не обґрунтувавши належним чином своє рішення.

У заяві про відвід ОСОБА_2 вказує на те, що матеріали справи належним чином не оформлені, відсутній протокол судового засідання; суддею порушено принцип безсторонності, оскільки у судовому засіданні він наполегливо та неодноразово висловлював свою вже сформовану позицію щодо підтримання позиції позивача, не надав уваги її запереченням, намагався викликати сумнів у правовій позиції у представника відповідача; суддя не володів інформацією про надходження заяви третьої особи про розгляд справи у її відсутність, а отже неознайомлений з матеріалами справи; суддею порушено строки розгляду справи у спрощеному провадженні, які, відповідно до ст. 275 ЦПК України, становлять не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Вищевказані обставини викликають у ОСОБА_2 сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Куцевола В.В., тому відповідач просить задовольнити заяву про відвід.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала заяву про відвід та наведені обставини у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 доводи викладені в заяві в повному обсязі підтримала і посилалася на них в засіданні; просила відвести від участі судового розгляду справи суддю Куцевола В.В.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача Вовчук Олег Юліанович висловили свою думку стосовно відсутності підстав для відводу судді Куцевола В.В.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали заяви суд зважає на наступне.

Підстави для відводу судді передбачені ст.36 ЦПК України.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Зазначене питання вирішує суд, який розглядає справу.

Відповідно до ч.9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Неупередженість є основоположним принципом і необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків та виявляється як у змісті судового рішення, так і в усіх процесуальних діях, що передують його прийняттю.

У контексті ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У національному законодавстві відсутні будь-які роз`яснення щодо визначення критеріїв чи обставин, які би могли враховуватися судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, а саме які складові елементи повинні містити обставини, щоб можна було прийти до висновку в неупередженості суду.

У розумінні ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (ратифікована Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п.1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями суб`єктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та об`єктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо об`єктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити , чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007р. та від 24.02.1993р. по справі «Фей проти Австрії» судом вказано, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зав`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

При цьому, враховуючи специфіку обставин, що можуть зумовити виникнення сумнівів у безсторонності та неупередженості судді Куцевола В.В., з метою уникнення будь-яких можливих сумнівів щодо об`єктивності розгляду справи та ухвалення кінцевого рішення, як у сторони у справі, так і будь-якої іншої сторонньої особи, суд вважає за доцільне задовольнити заяву про відвід судді.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Враховуючи викладене, обставини, зазначені в заяві про відвід судді Куцевола В.В. свідчать про неможливість подальшого розгляду справи в такому складі суд.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36 ч. 1 п. 5, 39, 40, 41, 258-261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Куцевола Валентина Валентиновича від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 , про усунення перешкод в здійсненні права володіння, користування та розпорядження нерухомим майном, задовольнити.

Відвести суддю Куцевола Валентина Валентиновича від розгляду цивільної справи № 932/5740/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 , про усунення перешкод в здійсненні права володіння, користування та розпорядження нерухомим майном.

Цивільну справу № 932/5740/21 передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ