Справа № 562/4435/17
провадження №2/562/123/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"01" лютого 2021 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

учасники справи: представник відповідача-адвокат Шаповал М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів, -

в с т а н о в и в:

У поданій до суду 14 грудня 2017 року заяві позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області переплату пенсії по втраті годувальника, яка виникла за період з 01 травня 2016 року по 31 серпня 2016 року в сумі 1095,30 грн., обґрунтовуючи тим, що відповідач не повідомила про обставини, які впливають на розмір пенсії та які були виявлені пізніше перевіркою пенсійної справи.

23 квітня 2018 року заочним рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області позов Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області задоволено повністю.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2019 року стягувача Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 коштів в сумі 1095 грн. 30 коп. замінено на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

23 вересня 2020 року заяву ОСОБА_1 , яка своє прізвище « ОСОБА_1 » змінила у зв`язку з укладенням 22 грудня 2016 року шлюбу, про перегляд заочного рішення задоволено та рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2018 року скасовано, а справу призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

04 листопада 2020 року відповідач подала відзив на позов, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю, мотивуючи тим, що після досягнення повноліття та у зв`язку з продовженням навчання нею подавалися усі необхідні документи, які працівники Пенсійного фонду мали врахувати для переведення виплати пенсії на її ім`я. Серед таких документів нею було подано також довідку з ліцею №169 від 20 травня 2016 року про перебування на повному державному утриманні. Проте, незважаючи на повідомлені нею такі обставини працівники ПФУ призначили їй виплату пенсії, однак звертаючись до суду позивач ці обставини суду не повідомив та недобросовісність набувача грошових коштів не довів, а тому підстави повернення виплаченої пенсії відсутні.

Правом надання відповіді на відзив позивач не скористався.

Згідно поданої заяви представник позивача просить розглянути справу без його участі.

Представник відповідача у судовому засіданні просить у задоволені позову відмовити з наведених у відзиві підстав.

Заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Установлено, що відповідач ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області, правонаступником якого було Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області, а потім Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, та отримувала пенсію по втраті годувальника.

Розпорядженням №140292 від 31 травня 2016 року за заявою ОСОБА_1 від 25 травня 2016 року останній з 01 травня 2216 року подовжено виплату пенсії по втраті годувальника та переведено виплату пенсії на неї у зв`язку з набуттям повноліття.

З повідомлення управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління ПФУ в Рівненській області №5078/0302 від 20 жовтня 2016 року вбачається, що в пенсійній справі пенсіонера ОСОБА_1 виникла переплата внаслідок її перебування на повному державному утриманні за період з 01 травня 2016 року по 31 серпня 2016 року в сумі 1230 грн., яка за рішенням від 29 листопада 2016 року №132 частково утримана.

Залишок переплачених коштів в сумі 1095,30 грн. відповідач у добровільному порядку не повернула, з приводу яких і виникли спірні правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, Закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Подібні висновки щодо застосування статті 1215 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року, справа № 6-151цс13, та від 02 липня 2014 року, справа № 6-91цс14; постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року, справа № 517/186/17, від 28 березня 2018 року, справа № 173/166/17, від 03 травня 2018 року, справа № 473/2859/17.

З довідки Квасилівського професійного ліцею №169 від 20 травня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 поступила в професійний ліцей 01 вересня 2015 року і навчається на І курсі денного відділення за професією «кухар», закінчує навчання 25 січня 2017 року та з 13 квітня 2016 року знаходиться на повному державному утриманні.

Указана вище довідка №169 отримана управлінням Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області 25 травня 2016 року, тобто до прийняття органами Пенсійного фонду України рішення про перерахунок та подальшу виплату пенсії по втраті годувальника відповідачу і таке свідчить, що обставини перебування ОСОБА_1 на повному державному утриманні були відомі позивачу та відповідачем не приховувалися.

Рахункова помилка - це результат неправильного застосування правил арифметики.

Правильність застосування пенсійного законодавства щодо нарахування пенсійних виплат повинні контролюватися саме органом, що призначає пенсії, а тому переплата пенсії мала місце внаслідок дій працівників Пенсійного фонду України.

З роз`яснень, які містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» вбачається, що до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, що має місце по даній справі.

Належних та допустимих у розумінні ст.ст.77-78 ЦПК України доказів недобросовісності набувача при отриманні коштів позивачем не надано та обставин допущення рахункової помилки не наведено.

А відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є недоведеними, а тому в за позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.258-273, 351 - 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволені позову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанціїпротягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Цивільного процесуального кодексу України (п.15.5 «Перехідних положень»).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст повного рішення виготовлено 03 лютого 2021 року.

Суддя: