Справа № 303/3082/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 листопада 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Кожух О.А.,

з участю секретаря Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02 листопада 2020 року (у складі судді Монича В.О.) за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за недійсним правочином,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом у червні 2020 р.

Просили стягнути з ОСОБА_1 на свою користь по 224 588,50 грн. у рахунок відшкодування вартості майна, придбаного за недійсним правочином, і по 2 245,89 грн. у відшкодування судового збору.

На обґрунтування позовних вимог указали, що 31 січня 2013 р. між позивачами та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу квартири (з відстроченням) за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачами передано відповідачу кошти в розмірі 32 830 грн. (по 16 415 грн. із кожного) перед підписанням договору та 51 670 грн. (по 25 835 грн. із кожного) решту суму коштів, а всього передано відповідно до договору купівлі-продажу 84 500 грн.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 01 жовтня 2015 р. підставу набуття позивачами права власності на спірну квартиру скасовано, з наступним витребуванням на користь ОСОБА_4 із усуненням перешкод у користуванні квартироюза адресою: АДРЕСА_1 , відтак позивачі набувають право зворотної вимоги до відповідача за цінами на дату пред`явлення позову.

Відповідно до висновку «Про вартість однокімнатної квартири, розташованої на першому-другому (мансарда) поверсі в житловому одноповерховому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 » ринкова вартість станом на 30 березня 2020 р. склала 449 177 грн.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 02 листопада 2020 р. позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість Ѕ частки однокімнатної квартири у сумі 224 588, 50 грн. у рахунок відшкодування вартості майна, придбаного за недійсним правочином і 2 245, 50 грн. у відшкодування судового збору; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 вартість Ѕ частки однокімнатної квартири у сумі 224 588,50 грн. у рахунок відшкодування вартості майна, придбаного за недійсним правочином і 2 245, 50 грн. у відшкодування судового збору.

Указане судове рішення мотивоване доведеністю й обґрунтованістю позовних вимог.

ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Посилається на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені та доречні доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-у суду першої інстанції не було підстав для розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження;

-судом не було залучено до участі у справі всіх власників майна, оскільки спірна квартира перебуває в заставі «Фольцбанку» по іпотечному кредиту ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від 30.01.2013 р.;

-судом не було встановлено недійсність договору купівлі-продажу від 31 січня 2013 р.;

-набувачем у віндикаційному позову є ОСОБА_4 , а відтак саме він повинен відшкодувати набуте ним безпідставно майно позивачів.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу не подано.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Маркусь М.І., підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі. Представник відповідачів: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 адвокат Лук`яненко А.О., не визнав скарги як безпідставної і просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про скасування оскарженого рішення із постановленням нового із таких мотивів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позаяк підставу набуття позивачами права власності на спірну квартиру скасовано з наступним витребуванням на користь ОСОБА_4 із усуненням перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_2 , то позивачі набувають право зворотної вимоги до відповідача за цінами на дату пред`явлення позову.

При цьому суд встановив наступні факти й обставини:

-31.01.2013 р. між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі продажу квартири в сумі 84 500 грн. 00 коп. (з відстроченням платежу) АДРЕСА_2 загальною площею 35,10 кв. м (а.с.26-29);

-заявою відповідача ОСОБА_1 , завіреної приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу 01.03.2013 р. стверджується, що позивачами було здійснено повний розрахунок за куплену у нього квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.34);

-відповідно до витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, індексний номер 227611 та 227738 від 31.01.2013 р. за позивачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зареєстровано по Ѕ частці права власності на квартиру АДРЕСА_2 (а.с.30-33);

-04.12.2019 р. постановою Верховного суду України задоволено касаційну скаргу ОСОБА_4 : рішення апеляційного суду Закарпатської області від 21.11.2015 р. скасовано, а рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2015 р. залишено в силі, яким витребувано в ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_2 (а.с.82-86, 87-98);

-виходячи з положень ст.ст. 215, 216,216 ч.1, 236, 321, 346,328, 1212, 1213 ЦК України та враховуючи, що підставу набуття ОСОБА_2 і ОСОБА_3 права власності на спірну квартиру скасовано з наступним витребуванням на користь ОСОБА_4 із усуненням перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_2 , позивачі набувають право зворотної вимоги до ОСОБА_1 за цінами на дату пред`явлення цього позову;

-згідно з висновком «Про вартість однокімнатної квартири, розташованої на першому-другому (мансарда) поверсі в житловому одноповерховому будинку (літ. В), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 » від 30.03.2020 р. ринкова вартість станом на 30.03.2020 р. склала 449 177 грн. 00 коп. (а.с.9-25).

Апеляційний суд не може погодитися із висновком суду першої інстанції через порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення спору.

Предметом і підставою позовних вимог є стягнення суми (вартості квартири) в рахунок відшкодування вартості майна, придбаного за недійсним правочином.

Правова підстава обумовлена ст.ст. 215, 216 (реституція)і ст.ст. 1212, 1213 ЦК України (кондиційні зобов`язання).

Фактична підстава позовних вимог зводиться до чинного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 01.10.2015 р. у справі № 303/4968/13ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог: ПАТ «Страхова компанія «Уніка», ПАТ «»ВіЕсБанк», ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про витребування майна та усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення, яким витребувано у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_3 ; витребувано у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_2 ; усунуто перешкоди у користуванні ОСОБА_4 майном шляхом виселення ОСОБА_1 із квартири АДРЕСА_4 , а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_4 указаного будинку.

Сторонами спірних правовідносин є учасники договору купівлі-продажу квартири (з відстроченням платежу) від 31.01.2013 р., тобто ОСОБА_1 як продавець (відповідач) та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 як покупці (позивачі). Указаний договір є складовою низки дій і правочинів як передумови для витребування майна ОСОБА_4 від ОСОБА_2 і ОСОБА_3 як добросовісних набувачів (власників).

Разом із тим, у процесі апеляційного перегляду справи встановлено, що згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.06.2021 р. квартира АДРЕСА_2 (спірна квартира) є предметом іпотеки за договором іпотеки № 688 від 13.03.2013 р. між ПАТ «Фольксбанк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 І ОСОБА_3 (іпотекодавці). При цьому, останні продовжують бути зареєстрованими співвласниками (по Ѕ частці) вказаної квартири (а.с.195-198).

У зв`язку з наведеним колегія суддів зауважує таке.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова ВП ВС від 17.04.2018 р. у справі № 523/9076/16-ц (п.41), від 20.06.2018 р. у справі № 308/3162/15-ц (п.49), від 27.03.2019 р. у справі № 520/17304/15-ц (п.63) та інші).

Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 р. у справі № 761/23904/19 також указав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах і має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Тобто, незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (постанова ВС від 20.01.2021 р. у справі № 203/2/19).

При цьому, ПАТ «Фольксбанк» як іпотекодержатель (або його правонаступник) не залучений до участі у справі ні як співвідповідач, ні навіть як третя особа без самостійних вимог, хоча, на думку колегії суддів, виниклі правовідносини безумовно зачіпають права та інтереси іпотекодержателя.

За загальним процесуальним правилом суд має сприяти залученню до розгляду справи всіх осіб, прав та інтересів яких стосується виниклий спір. Захист своїх прав та інтересів ці особи реалізують за допомогою широких процесуальних прав і гарантій. Натомість незалучення кого-небудь з них до розгляду справи як і залучення в неналежному статусі позбавляє їх цієї можливості.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи,інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Оскільки суд першої інстанції залишив цю обставину (суб`єктний склад відповідачів) поза увагою, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальних можливостей усунути вказане порушення, то оскаржене рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову в задоволенні позову, що водночас не позбавляє зацікавлених осіб звернутися у суд із новим позовом до належних відповідачів.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.3 п.4, ч.1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2.Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02 листопада 2020 року скасувати.

3.У позові ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовити.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

5.Повне судове рішення складено 25 листопада 2021 р.

Судді: