Ухвала

02 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 2-1206/12

провадження № 61-18703ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, про визнання державних актів про право власності на земельні ділянки недійсними, скасування їх державної реєстрації та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, зобов`язання не чинити перешкоди у закріпленні точок повороту меж земельної ділянки межовими знаками, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, зобов`язання не чинити перешкоди у закріпленні точок повороту меж земельної ділянки межовими знаками, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 березня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 у здійсненні права власності земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі державного акту про право власності від 31 січня 2006 року № 10-7- 04932 шляхом демонтажу за власний рахунок паркану, позначеного в абрисі вказаної земельної ділянки, який є невід`ємною частиною технічної документації із землеустрою по встановленню (відновленню) зовнішніх меж земельної ділянки. Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки ОСОБА_2 площею 87,47 кв. м, зображену на схемі самовільно зайнятих земельних ділянок, яка є невід`ємною частиною технічної документації із землеустрою по встановленню (відновленню) зовнішніх меж земельної ділянки, шляхом припинення її використання для експлуатації і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, розміщених на суміжній земельній ділянці по АДРЕСА_1 , та демонтажу наявних інженерних мереж. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди у закріпленні точок повороту 7, 8, 9, 10 меж земельної ділянки межовими знаками та не чинити перешкоди ОСОБА_2 у встановленні паркану в його межах, які зображені в абрисі земельної ділянки. Вирішено питання розподілу судових витрат. Відмовлено в задоволенні частини зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа -Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації про відшкодування 20 000,00 грн моральної шкоди. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_3 у здійсненні права власності земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , (кадастровий номер 8:000000000:90:030:0138), яка належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі Державного акту про право власності від 28 квітня 2006 року № 10-705418 шляхом демонтажу за власний рахунок паркану, позначеного в абрисі вказаної земельної ділянки, який є невід`ємною частиною технічної документації із землеустрою по встановленню (відновленню) зовнішніх меж земельної ділянки (кадастровий номер 8:000000000:90:030:0138). Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки ОСОБА_3 площею 85,74 кв. м (кадастровий номер 8:000000000:90:030:0138), зображену на схемі самовільно зайнятих земельних ділянок, яка є невід`ємною частиною технічної документації із землеустрою по встановленню (відновленню) зовнішніх меж земельної ділянки шляхом припинення її використання для експлуатації і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, розміщених на суміжній земельній ділянці по АДРЕСА_1 та демонтажу наявних інженерних мереж. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди у закріпленні точок повороту 3, 4 меж земельної ділянки (кадастровий номер 8:000000000:90:030:0138) межовими знаками та не чинити перешкоди ОСОБА_3 у встановленні паркану в його межах, які зображені в абрисі земельної ділянки. Вирішено питання судових витрат. Відмовлено в задоволенні частини зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, про відшкодування 20 000,00 грн моральної шкоди.

У грудні 2020 року ОСОБА_1 подав із застосуванням засобів поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року у вищевказаній справі, в якій просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків до 22 січня 2021 року, але не більше десяти днів з дня отримання цієї ухвали. Зокрема запропоновано заявнику доплатити судовий збір у розмірі 661,40 грн.

У строк визначений в ухвалі на адресу Верховного Суду надійшли матеріали про усунення недоліків, а саме квитанція про сплату судового збору у розмірі 661,40 грн.

Як підставу касаційного оскарження заявник зазначає порушення порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки судами встановлено обставини справи на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України) та крім того позивач за зустрічним позовом всупереч положенням частин третій четвертій статті 49 ЦПК України змінила предмет та підстави позову, що суперечить правовому висновку, зробленому у постановах Верховного Суду від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19 та від 10 грудня 2019 року у справі № 925/186/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Оскільки недоліки касаційної скарги усунуто, за формою та змістом касаційна скарга відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.

У січні 2021 року ОСОБА_1 також подано клопотання про зупинення рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 березня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року, яке обґрунтовує тим, що виконання оскаржуваних судових рішень в частині демонтажу місцевої каналізації будинку, частини паркану та корчування багаторічних земельних насаджень ускладнене сезонним фактором та можливо призведе до значних майнових втрат.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки заявником не наведено обґрунтованих підстав зупинення виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року, а також не додано доказів, які б підтверджували необхідність зупинення виконання судових рішень, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваних судових рішень, то клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, про визнання державних актів про право власності на земельні ділянки недійсними, скасування їх державної реєстрації та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, зобов`язання не чинити перешкоди у закріпленні точок повороту меж земельної ділянки межовими знаками, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, зобов`язання не чинити перешкоди у закріпленні точок повороту меж земельної ділянки межовими знаками, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року.

Витребувати з Дарницького районного суду міста Києва матеріали справи № 2-1206/12.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик