Ухвала

29 січня 2020 року

м. Київ

справа № 644/6450/16-ц

провадження № 61-611ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Мартєва С. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які є правонаступниками ОСОБА_4 та в інтересах яких діє адвокат Удовікова Ірина Миколаївна, на постанову Харківського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення інфляційних збитків та процентів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просив стягнути

з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики

від 09 листопада 2011 року у розмірі 107 164,13 грн, з яких: інфляційні збитки - 61 498,88 грн; 3 % - 5 160,61 грн; проценти за користування чужими грошима - 40 505,64 грн.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова

від 06 березня 2017 року (у складі судді Горчакової О. І.) позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 загальний розмір належних до стягнення 107 164,13 грн, з яких: інфляційні збитки - 61 498,88 грн;

3 % річних - 5 160,61 грн; проценти за користування чужими

грошима - 40 505,64 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 03 березня

2018 року (у складі колегії суддів: Котелевець А. В., Піддубного Р. М., Швецової Л. А.) заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 06 березня 2017 року змінено в частині визначення загальної суми боргу.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму в розмірі

76 665,06 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У решті заочне рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 11 червня 2020 року (у складі колегії суддів: Краснощокова Є. В., Дундар І. О., Крата В. І.) залучено ОСОБА_1 , яка діє від себе та як законний представник малолітньої дитини - ОСОБА_2 , 2007 року народження, та ОСОБА_3 до участі у справі як правонаступників ОСОБА_4 .

Постановою Верховного Суду від 22 червня 2020 року постанову Апеляційного суду Харківської області від 03 березня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Харківського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року

(у складі колегії суддів: Тичкової О. Ю., Кругової С. С., Пилипчук Н. П.) заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова

від 06 березня 2017 року змінено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які є правонаступниками ОСОБА_4 , суму в розмірі 58 252,66 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

11 січня 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

які є правонаступниками ОСОБА_4 та в інтересах яких діє адвокат Удовікова І. М., звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою

на постанову Харківського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року,

в якій скаржники просять скасувати постанову суду апеляційної інстанції

і залишити в силі заочне рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та

у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом позову у цій даній справі є стягнення інфляційних збитків

та процентів, тобто ціна позову становить 107 164,13 грн, яка станом

на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 = 227 000 грн).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином

(рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Разом з тим, касаційна скарга містить посилання на те, що дана справа потребує перегляду Верховним Судом на підставі підпунктів «а», «в»

пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, якими визначено, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, та справа має для скаржників виняткове значення.

Однак, доводи про те, що касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , які є правонаступниками ОСОБА_4 та в інтересах яких діє адвокат Удовікова І. М., повинна бути прийнята Верховним Судом з підстав, передбачених підпунктами «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, є необґрунтованими.

Європейський суд з прав людини зазначає, що застосування критерію малозначності справи у справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які могли вимагати касаційного розгляду справи (рішення у справі «Азюковська проти України», заява № 47921/08, від 09 жовтня 2018 року).

Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами «а», «б», «в», «г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип «правової визначеності» буде порушено.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню,

у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Одночасно суд роз`яснює вимоги пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які є правонаступниками ОСОБА_4

та в інтересах яких діє адвокат Удовікова Ірина Миколаївна, на постанову Харківського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення інфляційних збитків та процентів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особам, які подали касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. О. Карпенко

С. Ю. Мартєв