Провадження № 2/742/370/21
Єдиний унікальний № 742/66/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді - Павлова В.Г.,

секретаря - Євтушенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії -

ВСТАНОВИВ:

Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулось до Прилуцького міськрайонного суду з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії. Заявлені вимоги обґрунтовані приведенням у відповідність пенсійної справи відповідача.

Сторони по справі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, надіславши клопотання про розгляд справи за їх відсутності, окрім того, відповідачем через канцелярію суду подано відзив, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачеві ОСОБА_1 призначено та здійснюється виплата пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», а предметом спору є її переплата за період з 20.06.2018 року по 31.07.2020 рік в розмірі 100 105 грн 81 к. та відповідне стягнення.

Частиною першої ст.1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

В свою чергу, ст.1215 ЦК визначено випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тобто, предметом доказування в справі є доведеність належними та допустимими доказами одночасно факту відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату пенсії відповідачеві, і факту недобросовісності набувача.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі N 6-91цс14 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі N 753/15556/15-ц (провадження N 14-445цс18).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З оглядну на надані в розпорядження суду докази, суд констатує не доведеність позивачем такої обов`язкової ознаки для повернення коштів як недобросовісність, а також не надання доказів того, що помилка, внаслідок якого мала місце вказана переплата є безпосередньо рахунковою, а не помилкою, пов`язаною з неналежним виконанням обов`язків службовими особами, відповідальними за обчислення та перерахунок пенсії, а також здійснення контрольних функцій.

Інших доводів, які б слугували правовою підставою для стягнення переплати пенсії матеріали справи не містять.

Виходячи з вищевикладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги за конкретних обставин задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2,5,10-13,18,206,258-259,263-265,280-283 ЦПК України -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Прилуцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, місцезнаходження: вулиця П`ятницька, б. 83-а, м. Чернігів, індекс 14005, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Суддя Прилуцького міськрайонного суду

Чернігівської області В.Г.Павлов