Справа № 463/3234/16-ц
Провадження № 2/463/20/21
У Х В А Л А

судового засідання

02 лютого 2021 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Грицка Р.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Козак М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву судді про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дулик Мирослави Богданівни, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , державний нотаріус Четвертої львівської державної нотаріальної контори Ярошенко Жанна Степанівна про визнання свідоцтв про право на спадщину недійними, визнання права власності,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідачів про визнання свідоцтв про право на спадщину недійними, визнання права власності.

22 січня 2021 року автоматизованою системою документообігу суду суддю ОСОБА_5 визначено головуючим суддею у цивільній справі № 2/463/20/21 (Єдиний унікальний номер судової справи № 463/3234/16-ц).

Однак, згідно з п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Так, суддею Грицком Р.Р. 02.02.2021 року подано письмову заяву про самовідвід, оскільки з матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідачем у цивільній справі є приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дулик Мирослава Богданівна, яка є хрещеною матір`ю його дитини.

На підставі ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.ч.1, 9 ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Згідно висновків, викладених в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі «Білуха проти України», відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Відповідно до п.12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Враховуючи наведене, оскільки відповідач - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дулик Мирослава Богданівна є хрещеною матір`ю дитини судді ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що для забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Грицка Р.Р., як головуючого у справі, суддя зобов`язаний заявити самовідвід та постановити ухвалу про задоволення такого.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40, 260, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

заяву судді Грицка Романа Романовича про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддю Грицка Романа Романовича від розгляду цивільної справи № 2/463/20/21 (Єдиний унікальний номер судової справи № 463/3234/16-ц) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дулик Мирослави Богданівни, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , державний нотаріус Четвертої львівської державної нотаріальної контори Ярошенко Жанна Степанівна про визнання свідоцтв про право на спадщину недійними, визнання права власності.

Матеріали справи № 2/463/20/21 (Єдиний унікальний номер судової справи № 466/3234/16-ц) передати на новий розгляд іншому судді Личаківського районного суду м.Львова, якого визначити автоматизованою системою документообігу суду в порядку ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Грицко Р.Р.