Справа № 307/3748/18
Провадження № 2/309/1036/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Савицький С.А.

з участю секретаря судового засідання Гуржій Н.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації вартості рухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації вартості рухомого майна.

Позовні вимоги позивачкою мотивовано тим, що ОСОБА_5 , з 07.02.2015 року по 09.11.2017 року, перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 , від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_6 .

У липні 2016 року вона звернулась в суд з позовом про поділ спільного майна подружжя, за наслідками розгляду якого 01.12.2017 року Тячівським районним судом прийнято рішення, яким позов задовольнено частково:

- виділено та визнано за позивачкою ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину набутого за час шлюбу із ОСОБА_4 спільного рухомого майна, яке знаходиться в будинку АДРЕСА_1 , України, - пральну машину марки «Samsung WF1802XEY», вартістю 10499 гривень 20 копійок, холодильник марки «Samsung RSA 1 SHVB», вартістю 18599 гривень 20 копійок, диван, вартістю 9450 гривень, мультиварку марки «REDMOND RMC М 90», вартістю 1999 гривень 20 копійок, загальною вартістю 40547 гривень 60 копійок;

- зобов`язано ОСОБА_4 повернути ОСОБА_7 частину спільного рухомого майна, яке знаходиться в будинку АДРЕСА_1 , України, а саме пральну машину марки «Samsung WF1802XEY», вартістю 10499 гривень 20 копійок, холодильник марки «Samsung RSA 1 SHVB», вартістю 18599 гривень 20 копійок, диван, вартістю 9450 гривень, мультиварку марки «REDMOND RMC М 90», вартістю 1999 гривень 20 копійок, загальною вартістю 40547 гривень 60 копійок;

- залишено у власності ОСОБА_4 1/2 частину набутого за час шлюбу із ОСОБА_7 спільного рухомого майна, яке знаходиться в будинку АДРЕСА_1 , України, загальною вартістю 37300 гривень 30 копійок;

- стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 1623 гривні 65 копійок в якості компенсації різниці у вартості рухомого майна.

Вказане рішення Тячівського районного суду набрало законної сили 14.12.2017 року та 28.12.2017 року видано виконавчий лист №307/2017/16-ц.

18.01.2018 року, головним державним виконавцем Тячівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом та після проведення ряду дій з його примусового виконання, 18.06.2018 року встановлено відсутність, за вказаною у рішенні суду адресою, відповідного майна, а 19.06.2018 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, через відсутність у боржника визначеного виконавчим документом майна.

Таким чином, незважаючи на те, що позивачка на підставі рішення суду являється власником рухомого майна, загальною вартістю 40547 гривень 60 копійок, станом на сьогоднішній день, позбавлена можливості здійснювати своє право власності відносно вказаного майна, оскільки відповідач, всупереч рішення суду, не повернув їй таке та розпорядився ним на свій розсуд, і про те чи воно ще існує позивачці не відомо.

Позивачка посилається на те, що визнане судовим рішенням, право власності на рухомі речі, підлягає судовому захисту, шляхом стягнення грошової компенсації вартості таких, а тому з урахуванням того, що загальна вартість майна присудженого їй рішенням суду складає 40547 гривень 60 копійок, то за вирахуванням суми 1623 гривні 65 копійок компенсації різниці у вартості рухомого майна, з відповідача підлягає стягненню на її користь сума 38923,95 грн.

Згідно свідоцтва про зміну імені Серії НОМЕР_1 від 23.01.2018 року, позивачка змінила прізвище « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, посилаючись на наведені у відзиві на позовну заяву обставини. У відзиві на позовну заяву посилається на те, що акт державного виконавця складений державним виконавцем Гудзенко Н.І. без участі боржника ОСОБА_4 , про що свідчить відсутність його підпису в акті. Позивачкою до позовної заяви не додано жодного документу, який би свідчив, що саме відповідач знищив чи пошкодив рухоме майно позивачки, вартість якого вона просить стягнути з нього в судовому порядку. В позовній заяві навіть не вказано яким чином оцінена вартість рухомого майна та які документи це підтверджують. Вважає позов безпідставним та просить відмовити в задоволенні позову.

З`ясувавши обставини та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрували 07.02.2015 року у виконкомі Тернівської сільської ради. Шлюб між сторонами розірвано.

Згідно рішення Тячівського районного суду 01.12.2017 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення грошових коштів від спільного майна подружжя позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково:

- Виділено та визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину набутого за час шлюбу із ОСОБА_4 спільного рухомого майна, яке знаходиться в будинку АДРЕСА_1 , України, - пральну машину марки «Samsung WF1802XEY», вартістю 10499 гривень 20 копійок, холодильник марки «Samsung RSA 1 SHVB», вартістю 18599 гривень 20 копійок, диван, вартістю 9450 гривень, мультиварку марки «REDMOND RMC М 90», вартістю 1999 гривень 20 копійок, загальною вартістю 40547 гривень 60 копійок;

- зобов`язано ОСОБА_4 повернути ОСОБА_7 частину спільного рухомого майна, яке знаходиться в будинку АДРЕСА_1 , України, а саме пральну машину марки «Samsung WF1802XEY», вартістю 10499 гривень 20 копійок, холодильник марки «Samsung RSA 1 SHVB», вартістю 18599 гривень 20 копійок, диван, вартістю 9450 гривень, мультиварку марки «REDMOND RMC М 90», вартістю 1999 гривень 20 копійок, загальною вартістю 40547 гривень 60 копійок;

- залишено у власності ОСОБА_4 1/2 частину набутого за час шлюбу із ОСОБА_7 спільного рухомого майна, яке знаходиться в будинку АДРЕСА_1 , України, загальною вартістю 37300 гривень 30 копійок;

- стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 1623 гривні 65 копійок в якості компенсації різниці у вартості рухомого майна.

В решті позову відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення грошових коштів від спільного майна подружжя відмовлено.

Вказане рішення Тячівського районного суду набрало законної сили 14.12.2017 року та 28.12.2017 року видано виконавчий лист №307/2017/16-ц.

18.01.2018 року, головним державним виконавцем Тячівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом та після проведення ряду дій з його примусового виконання, 18.06.2018 року встановлено відсутність, за вказаною у рішенні суду адресою, відповідного майна, а 19.06.2018 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, через відсутність у боржника визначеного виконавчим документом майна.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п. 30 Постанови пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, зокрема, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Стаття 81 ЦПК України встановлює, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.06.2018 року, акту державного виконавця вбачається, що у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі, а саме: частину спільного рухомого майна, яке знаходиться в будинку АДРЕСА_1 , України, а саме пральну машину марки «Samsung WF1802XEY», вартістю 10499 гривень 20 копійок, холодильник марки «Samsung RSA 1 SHVB», вартістю 18599 гривень 20 копійок, диван, вартістю 9450 гривень, мультиварку марки «REDMOND RMC М 90», вартістю 1999 гривень 20 копійок, загальною вартістю 40547 гривень 60 копійок.

Від відповідача заперечень щодо цих обставин до суду не надходило.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що визнане судовим рішенням, право власності позивачки на рухомі речі, підлягає судовому захисту, шляхом стягнення грошової компенсації вартості таких.

Враховуючи, що загальна вартість майна присудженого позивачці згідно рішення суду від 01.12.2017 року складає 40547 гривень 60 копійок, то за вирахуванням суми 1623 гривні 65 копійок в якості компенсації різниці у вартості рухомого майна, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сума 38923,95 грн.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4,12,13,76-78,141,258-268 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.15,16,321,325,328,391 ЦК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканки АДРЕСА_3 грошову компенсацію вартості рухомого майна в розмірі 38923 гривень 95 копійок (тридцять вісім тисяч дев`ятсот двадцять три гривні дев`яносто п`ять копійок) та судові витрати в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.