КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Кузьмич Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання договору поруки припиненим,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Савицького О.А.,-

встановив:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Просив визнати припиненим договір поруки № П(00)09-08 від 28 серпня 2008 року, укладений між відкритим акціонерним товариством «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» та ОСОБА_1 , в частині платежів, які підлягали сплаті за кредитним договором № КФ (00)50-08 від 28 серпня 2008 року у строк до 17 липня 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 серпня 2008 року між ВАТ «АТ «Бізнес Стандарт» (правонаступником якого є АТ «ТАСКОМБАНК») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ФК(00)59-08. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, було укладено договір поруки № КФ (00)50-08 від 28 серпня 2008 року.

Сторонами у кредитному договорі передбачено умови щодо повернення отриманого кредиту щомісячними платежами, а останній платіж позичальник повинен був внести не пізніше 28 серпня 2018 року. АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду із позовними вимогами до позичальника та поручителя про стягнення заборгованості 17 січня 2019 року.

Позивач вважає, що договір поруки щодо платежів, які повинні були вноситись у строк до 17 липня 2018 року зі сплати кредиту за його користування, припинив свою дію.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «ТАСКОМБАНК» зазначив, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване, прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник АТ «ТАСКОМБАНК» проти апеляційної скарги заперечив.

ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника банку, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що у договорі поруки сторони погодили її строк - до повного виконання зобов`язання боржника за основним договором, а банк звернувся до суду з позовом до поручителя в межах шестимісячного строку з дня виникнення прострочення по виконанню кредитних зобов`язань.

Проте погодитись з такими висновками суду не можна.

Встановлено, що 28 серпня 2008 року між ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № КФ(00)50-08.

Сума кредиту: 188 896 грн 00 коп.

Кінцевий термін повернення кредиту: не пізніше 28 серпня 2018 року, згідно графіка платежів, що є невід`ємним додатком № 1 до даного договору.

Відсоткова ставка: 23,7 % річних.

ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт» та ОСОБА_2 погоджено графік повернення кредиту та сплати відсотків і комісії за супровід кредиту.

До кредитного договору укладалися додаткові угоди.

28 серпня 2008 року між ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 укладено договір поруки № П(00)09-08, за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов`язань згідно кредитного договору № КФ(00)50-08 від 28 серпня 2008 року, зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього.

Згідно п. 6.1. договору поруки, цей договір вступає в силу з 28 серпня 2008 року та діє до повного погашення зобов`язання за кредитним договором, в забезпечення якого надано поруку, а також договір про внесення змін та доповнень до нього.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що повернення кредиту здійснюється щомісячними платежами, останній платіж позичальник повинен був внести не пізніше 28 серпня 2018 року. АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості до позичальника та поручителя 17 січня 2019 року.

Позивач зазначає, що договір поруки щодо платежів, які повинні були вноситись у строк до 17 липня 2018 року зі сплати кредиту за його користування, припинив свою дію. Фактично банк в межах шестимісячного строку звернувся лише щодо двох останніх платежів за липень та серпень 2018 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Договором поруки від 28 серпня 2008 року, укладеним між ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , сторони договору не визначили строк припинення поруки.

Так, останній платіж позичальником повинен був бути здійснений не пізніше 28 серпня 2018 року.

Отже, у банку виникло право пред`явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов`язання боржника, починаючи з 28 серпня 2018 року і протягом наступних шести місяців.

Встановлено, що АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся до суду із позовними вимогами до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 17 січня 2019 року.

Отже, порука ОСОБА_1 за договором поруки № П(00)09-08 від 28 серпня 2008 року, в частині платежів, які підлягали сплаті у строк до 17 липня 2018 року припинилася.

Протилежний висновок суду є помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 22 червня 2021 року постановлено з неповним з`ясування обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення вимог ОСОБА_1 .

В порядку розподілу судових витрат, з АТ «ТАСКОМБАНК» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 152 грн 60 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання договору поруки припиненим задовольнити.

Припинити поруку ОСОБА_1 за договором поруки № П(00)09-08 від 28 серпня 2008 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в частині платежів, які підлягали сплаті за кредитним договором № КФ (00)50-08 від 28 серпня 2008 року у строк до 17 липня 2018 року.

Стягнути з акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 152 грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 29 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко