Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/485/21
Провадження 2-з/711/13/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.,

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Апельсин Сервіс», тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Апельсин Преміум» про звернення стягнення на предмет застави,-

встановив:

25.01.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ТОВ «Апельсин Сервіс», тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Апельсин Преміум» про звернення стягнення на предмет застави.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 25.01.2021 справа передана на розгляд судді Демчика Р.В.

Разом з позовом, позивач подав заяву про забезпечення позову. про забезпечення позову.

Заяву обгрунтовує тим, що ним подано позов до ТОВ «Апельсин Сервіс» про звернення стягнення на предмет застави рухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.10.2018 року між ТОВ «АПЕЛЬСИН СЕРВІС» та ТОВ «АПЕЛЬСИН ПРЕМІУМ» було укладено Договір позики. На виконання умов Договору позики ТОВ «АПЕЛЬСИН ПРЕМІУМ» передало у власність ТОВ «АПЕЛЬСИН СЕРВІС» грошові кошти в сумі 2 000 000 гривень та ТОВ «АПЕЛЬСИН СЕРВІС» зобов`язалось повернути Позикодавцю - ТОВ «АПЕЛЬСИН ПРЕМІУМ» таку ж суму грошових коштів, а саме 2 000 000 гривень до 06 листопада 2020 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань по Договору позики, 12 жовтня 2018 року між ТОВ «АПЕЛЬСИН СЕРВІС» та ТОВ «АПЕЛЬСИН ПРЕМІУМ» було укладено договір застави майна.

Відповідно до умов договору застави, Заставодавець - ТОВ «АПЕЛЬСИН СЕРВІС» передав, в заставу ТОВ «АПЕЛЬСИН ПРЕМІУМ» - Заставоутримувач, рухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 згідно переліку наведеного в Договорі застави, як забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «АПЕЛЬСИН СЕРВІС» по поверненню позики отриманої по Договору позики.

Крім того, 12 жовтня 2018 року між ним та ТОВ «Апельсин Преміум» було укладено договір поруки, відповідно до умов якого він виступив як поручитель перед ТОВ «АПЕЛЬСИН Преміум» за виконання зобов`язань ТОВ «АПЕЛЬСИН СЕРВІСТ» в повному обсязі за укладеним Договором позики.

Порушуючи умови Договору позики ТОВ «АПЕЛЬСИН СЕРВІС» не було повернуто взяті в позику грошові кошти в сумі 2 000 000 грн., в зв`язку з чим ТОВ «АПЕЛЬСИН ПЕРМІУМ» звернулось до мене, як до поручителя, з вимогою щодо сплати за боржника, тобто за ТОВ «АПЕЛЬСИН СЕРВІСТ» грошових коштів в сумі 2 000 000 грн.

Ним, як поручителем, було виконано взяте на себе зобов`язання за договором Поруки та сплачено на користь ТОВ «АПЕЛЬСИН ПРЕМІУМ» 2 000 000 грн.

Згідно п. 4.3. Договору поруки, у випадку виконання Поручителем обов`язку Боржника за Основним договором, що передбачений п. 2.1. цього договору, Поручитель набуває усі права Позикодавця щодо обов`язку Боржника за Основним договором, у тому числі й ті, що забезпечували його виконання (а саме - Договір застави від 12 жовтня 2018 року, укладений між ТОВ «АПЕЛЬСИН СЕРВІС» та ТОВ «АПЕЛЬСИН ПРЕМІУМ»).

12 грудня 2020 року ним на адресу ТОВ «Апельсин Сервіс» було направлено вимогу про оплату заборгованості по Договору позики.

У відповідь на мою вимогу листом від 24.12.2020 ТОВ «Апельсин Сервіс» повідомило, про неможливість погашення заборгованості по Договору позики та про вчинення дій направлених на продаж заставного майна (копія листа від 24.12.2020 додана до позовної заяви).

Таким чином, станом на сьогоднішній день існує реальна загроза того, що до завершення судового розгляду справи, рухоме майно буде продано іншій особі, що призведе до неможливості виконання рішення суду.

Вважає, що запобігання подібним діям відповідача зі спірним майном можливе шляхом накладення на нього арешту.

На підставі наведеного просив До набрання законної сили рішенням суду у даній справі, накласти арешт та заборони відчуження та вчиняти будь які дії з рухомим майном, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в приміщенні готельно-ресторанного комплексу «Апельсин» та є предметом застави за Договором застави майна, що укладений 12.10.2018 між ТОВ «Апельсин Преміум» та ТОВ «Апельсин Сервіс».

Дослідивши заяву, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх

вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також

відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди відповідачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Частиною 3 статті 151 ЦПК України встановлений вичерпний перелік підстав для забезпечення позову: 1) невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду; 2) невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен з`ясувати причини, з яких потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Так, позивач зазначає про те, що відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Апельсин Сервіс» вчиняє реальні дії, направлені на пошук покупця майна, що виступило предметом застави, з метою його продажу та проведення розрахунку по договору позики, що підтверджується листом ТОВ «Апельсін Сервіс» від 24.12.2020 року.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст. 17 Закону України «Про заставу» заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд приходить до висновку, що представником позивача не надано доказів які б свідчили про вчинення відповідачем саме реальних дій, направлених на продаж заставного майна.

Лист ТОВ «Апельсін Сервіс» від 24.12.2020 року не може бути таким доказом.

При цьому суд звертає увагу на те, що 24.11. 2020 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н.А за №28317445 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про заставу рухомого майна. Об`єктом обтяження є майно на яке позивач просить звернути стягнення.

Крім того, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу. Баланс не буде забезпечений, якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 149-154, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Апельсин Сервіс», тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Апельсин Преміум» про звернення стягнення на предмет застави відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Головуючий: Р. В. Демчик