КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 лютого 2021 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 752/25425/19

Апеляційне провадження №22-ц/824/20/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Іванченко М.М.

суддів: Білич І.М.. Коцюрби О.П.

розглянув у в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про захист прав споживачів та відшкодування матеріальної шкоди

за апеляційною скаргою Коваля Богдана Вікторовича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта»

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва постановленої 24 липня 2020 року в приміщенні суду в складі судді Шевченко Т.М.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Нова пошта», в якому просив стягнути з відповідача на його користь 54415 грн - суми матеріальної шкоди та 14000 витрат на правничу допомогу.

Посилається па те, що 10 липня 2019 року позивач з відділення ТОВ «Нова пошта» № 147 м. Київ здійснив відправлення вантажу ноутбук СО2WL2GGHTDD MACBOOK PRO 2017, зарядка, оголошеною вартістю 54 415 грн. до відділення № 6 м. Полтава, визначивши одержувача ОСОБА_3 . В подальшому 22 липня 2019 року позивачем було замовлено повернення вантажу, яке було оформлене експрес-накладною № 4303.

30липня 2019 року близько 17-ї години позивач звернувся до відповідача з претензією про відшкодування шкоди внаслідок видачі вантажу сторонній особі на загальну суму 54 415 грн., проте 5 серпня 2019 року за вих. № 12166 позивачу відмовлено у відшкодуванні компенсації з боку ТОВ «Нова пошта».

Відмову відповідача позивач вважає безпідставною, тому звернувся у суд з позовом та просить стягнути з відповідача 54 415 грн. на відшкодування збитків.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Нова Пошта» про захист прав споживачів та відшкодування матеріальної шкоди - задоволено.

Стягнуто з ТОВ«Нова Пошта»на користь ОСОБА_1 54415 грн на відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати.

Не погодившись з таким рішенням суду, Коваль Б.В. в інтересах ТОВ «Нова Пошта», подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції незаконне, та необґрунтоване, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує на те, працівники відділення перевіривши особу одержувача згідно пред`явленого документу видали вантаж у повному обсязі. При цьому, умови одержання відправлень у відділенні не містять вимоги щодо додаткової перевірки особи чи додаткових вимог встановлення її особи. Такі обставини свідчать про відсутність вини відповідача, оскільки вантаж було видано особі, яка повідомила номер експрес-накладної та надала документ, що підтверджує особу одержувача .

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки ціна позову в даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційний суд ухвалив розглянути дану справу в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно експрес-накладної №1693 від 10 липня 2019 року ОСОБА_1 здійснив відправлення вантажу ОСОБА_3 до відділення №6 у м. Полтава. Оголошена вартість вантажу 54415 грнта замовлено послугу «грошовий переказ 54425 ».

22 липня 2019 року згідно експрес-накладної №4303 позивач оформив повернення вантажу.

30 липня 2019 року ОСОБА_1 з`явився до відділення ТОВ «Нова Пошта» для отримання вантажу, однак, звернувшись до оператора, дізнався про те, що посилка за експрес-накладною вже видана.

За наведених обставин ОСОБА_1 склав претензію до ТОВ «Нова пошта» про відшкодування вартості відправлення в розмірі 54415грн.

Претензію ОСОБА_1 відповідач 5 серпня 2019 року за вих. №12166 залишив без задоволення, зазначив, що відправлення видано за номером експрес-накладної та паспорт громадянина України після чого була здійснена видача вантажу.

Звертаючись із даними позовом до суду позивач вказує на те, що ним вантаж за експрес-накладною №4303 не отримувався, який 23 лиспня 2019 року видано сторонній особі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач, не надав належних доказів, які б свідчили про те, що втрата вантажу відбулася внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, відповідачем суду надано не було.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Згідно ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Статтею 52 Закону України «Про автомобільний транспорт» на автомобільного перевізника покладено обов`язок забезпечити виконання умов договору про перевезення вантажу автомобільним транспортом у межах, визначених договором та законодавством; забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, до передачі вантажовласнику (уповноваженій ним особі) в пункті призначення; відшкодовувати замовнику збитки за пошкодження або псування вантажу, часткову чи повну його втрату, а також збитки, завдані внаслідок несвоєчасної доставки вантажу.

Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Зазначена норма закону передбачає принцип винності перевізника за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить саме на перевізнику.

Умови надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова Пошта» визначені його Публічним договором.

Пунктом 4.1.2 цього договору передбачено, що експедитор зобов`язаний забезпечити збереження відправлення з моменту його прийняття для надання послуг до моменту його видачі одержувачу за умови дотримання замовником положень договору та Умов надання послуг.

Відповідно до п. 4.3.2 договору на замовника покладено обов`язок відповідно до вимог експедитора чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов`язкові поля, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес-накладну експедитору. Відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес-накладній .

Відповідно до п. 7.2.2 договору у разі повної втрати або пошкодження відправлення з вини експедитора, останній повертає замовнику суму, що дорівнює його оголошеній вартості відправлення (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення), та провізну плату, сплачену замовником згідно з відповідною експрес-накладною.

Відповідно до п. 7.2.9 договору відповідальність експедитора за збереження відправлення припиняється з моменту його видачі одержувачу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя ст. 89 ЦПК України).

Заперечуючи проти позову, представник ТОВ «Нова пошта» вказував на те, що дії працівників товариства щодо видачі вантажу були правомірними, оскільки вантаж був виданий особі, яка повідомила номер експрес-накладної та надала документ на підтвердження особи отримувача (паспорт).

Як вбачається з матеріалів справи Голосіївським районним судом м. Києва ухвалою від 11 березня 2020 року зобов`язано відповідача надати суду копію відео-запису з камер спостереження від 23 липня 2019 року та належним чином завірену копію видачі товару згідно накладної 4303.

В свою чергу відповідачем на виконання вимог ухвали надано лист №559 ввих-20 від 24 квітня 2020 року, за яким, відповідач повідомив, про неможливість надати копію відеозапису з камер спостереження від 23 липня 2019 року, у зв`язку з його відсутністю, також повідомлено про неможливість надати належним чином завірену копію видачі товару згідно накладної №4303, у зв`язку з відсутністю оригіналу експрес накладної. При цьому надано роздруківку експрес накладної №4303,и з електронної бази ТОВ «Нова пошта».

Як вірно встановлено судом з наданої відповідачем експрес-накладної № 4303, по якій повернуто відправлення, остання не містить інформації про паспортні дані одержувача та підпису одержувача.

Згідно ч. 2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували факт отримання посилки на підставі паспорта на ім`я ОСОБА_1 . Наявна в матеріалах справи копія експрес-накладної не містить жодної інформації про паспортні дані одержувача.

Відповідачем також не надано суду доказів, які б свідчили про те, що втрата вантажу відбулася внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що представником ТОВ «Нова Пошта» при видачі відправлення (посилки) не було належним чином перевірено особу одержувача, що призвело до видачі відправлення сторонній особі.

Також, апеляційний суд вважає необґрунтованими твердження щодо недоведеності розміру оголошеної вартості вантажу, який позивач просив стягнути на свою користь, оскільки працівниками ТОВ «Нова пошта» було прийнято на перевезення відправлення (посилку), що підтверджується копією експрес-накладної №1693 від 10 липня 2019. Дана накладна містить інформацію щодо оголошеної вартості вантажу - 54415 грн; опис відправлення - СО2WL2GGHTDD MACBOOK PRO 2017, зарядка. Замовлена позивачем послуга: зворотна доставка «Грошовий переказ 54415» також підтверджує розмір оголошеної вартості.

Відповідно до п.6.1, 6.2 Умов надання послуг, оголошена вартість - вартість відправлення, заявлена відправником в експрес-накладній. Оголошена вартість повинна дорівнювати реальній (ринковій) вартості відправлення. Якщо оголошена вартість відправлення перевищує 50 000 грн, то представник ТОВ «Нова Пошта» має право попросити у відправника документи (товарний чек, видаткову накладну тощо), які підтверджують вартість відправлення.

Жодних доказів того, що відповідач не погодився з оцінкою оголошеної вартості відправлення, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення, а тому в суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судом першої інстанції. Судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не ставиться питання про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. З ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. З ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Коваля Богдана Вікторовича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: