Справа № 265/6842/18
Провадження № 4-с/265/4/21
У Х В А Л А

01 лютого 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновського А. М.,

при секретарі судового засідання Гавшиної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бутузової К.В., головного державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Андрієнко І.А.

заінтересована особа: Маріупольська міська рада, -

ВСТАНОВИВ

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання рішення старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бутузової К.В. та головного державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Андрієнко І.А. незаконними та їх скасування. В обґрунтування заяви посилається на ті обставини, що в провадженні Кальміуського ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ МЮ перебуває виконавчий лист №265/6842/18 від 04.12.2019 про стягнення з нього на користь Маріупольської міської ради 27880,00 гривень. Постановою державного виконавця було накладено арешт на всі грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку в АТ ПУМБ на який виключно, нараховується державна соціальна допомога особам з інвалідністю ІІ групи, яка є єдиним джерелом його існування. Просить суд визнати рішення державного виконавця про накладення арешту на рахунок в АТ ПУМБ незаконним та скасувати відповідн постанову державного виконавця від 12.02.2020 та від 15.05.2020.

01 жовтня 2020 року від представника Маріупольської міської ради Каргіна Є.С., діючого на підставі довіреності надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, на задоволені скарги заперечує, оскільки державним виконавцем винесені постанови на підставі діючого законодавства.

16 жовтня 2020 року від головного державного виконавця Кальміуського ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ МЮ Андрієнко І.А. надійшла заява з проханням слухати справу за відсутності представника відділу, вирішення справи покладає на розсуд суду.

09 листопада 2020 року від старшого державного виконавця Лівобережного ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ МЮ Бутузової К.В. надійшов відзив на скаргу ОСОБА_1 . У своєму відзиві державний виконавець зазначає, що банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що заходяться на таких рахунків, зобов`язанні повідомити виконавця про цільове призначення рахунків та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунків. У постанові про арешт коштів боржника від 12.02.2020 року було зазначено, що необхідно накласти арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Конкретні рахунки державний виконавець в постанові не зазначив. Так не про які рахунки із спеціальним режимом використання, спеціальні та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом або про цільове призначення рахунку банком не зазначалось, а постанова не поверталась без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Також зазначає, що ОСОБА_1 не звертався до відділу з заявою про скасування арешту з рахунків з спеціальним режимом використання. На підставі вище викладеного просить відмовити ОСОБА_1 в задоволені скарги в повному обсязі.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представника адвокат Афоніна В.С. не з"явились, через канцелярію суду надали заяву з проханням слухати справу за їх відсутності, повністю підтримали заявлені вимоги. Просили суд задовольнити скаргу в повному обсязі.

Представник Маріупольської міської ради та представники Лівобережного та Кальміуського ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ МЮ до судового засідання не з`явились за невідомих суду причин, при цьому будучи належним чином повідомленими про слухання справи. У зв`язку з чим, суд враховуючи положення ЦПК України, а також приймаючи заяви які маються в матеріалах справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутністю вказаних представників.

Дослідивши матеріали справи, додані документи, заслухавши обґрунтування суд вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Постановою старшого державного виконавця Лівобержного ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ МЮ Бутузовою К.В. від 12 лютого 2020 року відповідно до положень ст. 56 ЗУ України Про виконавче провадження було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх банківських рахунках ОСОБА_1 (боржника), крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту заборонено законом.

Постановою старшого державного виконавця Лівобержного ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ МЮ Бутузовою К.В. від 19 лютого 2020 року виконавчий лист 265/6842/18 виданий 04.12.2019 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя передано до Кальміуського ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ МЮ.

Постановою головного державного виконавця Кальміуського ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ МЮ Андрієнко І.А. від 15 травня 2020 року відповідно до положень ст. 56 ЗУ України Про виконавче провадження було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритому в АТ «ПУМБ» рахунку боржника ОСОБА_1 .

Стаття 124 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Конституційне положення коментована стаття розтлумачує як по суб`єктах, так і по території, на яку розповсюджується обов`язковість судових рішень. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень, коментована стаття вважає всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадових чи службових осіб та громадян.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1, 2 ст.18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до довідки Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради №1268 від 07.07.2020 ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю дитинства ІІ групи, в розмірі 1638,00 гривень, щомісячно.

Згідно виписки по рахунку з 01.02.2020 по 23.07.2020 наданої АТ ПУМБ відкритому на ім`я ОСОБА_1 на картку щомісячно надходять гроші в розмірі 1638,00 гривень, а саме державна соціальна допомога, інших грошових коштів на вказаний рахунок протягом останніх 7 місяців не надходило.

Статтею 52 ч.3 ЗУ Про виконавче провадження передбачено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Як встановлено в судовому засіданні, на рахунок № НОМЕР_1 відкритому в АТ ПУМБ надходить державну соціальну допомогу особам з інвалідністю дитинства ІІ групи.

Частинами першою-третьою с.56 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України Про виконавче провадження підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до ст.68 Закону України Про виконавче провадження стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Згідно з частиною першою ст.69 Закону України Про виконавче провадження підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини першої ст. 70 Закону України Про виконавче провадження з пенсії боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом 20 відсотків.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Таким чином, враховуючи, що чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення відрахувань із державної соціальної допомоги боржника, суд дійшов висновку про те, що арешт рахунку на який зараховується виключно допомога, позбавляє ОСОБА_1 джерел до існування та порушує його право на отримання допомоги.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові ВС від 03 жовтня 2019 року по справі №642/6675/18.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що скарга ОСОБА_1 в частині скасування арешту з рахунку відкритого в АТ ПУМБ на який нараховується державна соціальна допомога підлягає задоволенню.

Щодо визнання постанови державного виконавця Кальміуського ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ МЮ від 15.05.2020 щодо накладення арешту на рахунок в АТ ПУМБ - незаконною, суд розглядаючи вказане питання прийшов до наступного.

Державний виконавець під час прийняття постанови про накладення арешту на кошти боржника від 15.05.2020 року діяв відповідно до вимог ст.56 ЗУ Про виконавче провадження. На момент прийняття постанови державний виконавцем, заявником не було надано підтвердження особливого статусу рахунку та неможливості накладення на нього арешту, а тому вимоги ОСОБА_1 в цій частині не підлягають задоволенню.

Також суд відмовляє в скасуванні постанови старшого державного виконавця Лівобережного відділу ДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бутузової К.В. від 12 лютого 2020 року винесену на підставі виконавчого листа №265/6842/18 від 04.12.2019 виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області, оскільки, арешт на рахунок відкритий в АТ "ПУМБ" накладався саме Кальміуського ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ МЮ.

Керуючись ст.3, 5, 7, 8, 18, 229, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бутузової К.В., головного державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Андрієнко І.А. задовольнити частково.

Постанову головного державного виконавця Кальміуського відділу ДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Андрієнко І.А. від 15 травня 2020 року винесену на підставі виконавчого листа №265/6842/18 від 04.12.2019 виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області - скасувати.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Донецького Апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Суддя А.М. Вайновський