Провадження № 2-о/219/52/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 лютого 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Худіної О.О.

за участю секретаря Курилової А.О.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бахмут Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Жданівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Костянтинівсько - Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -

в с т а н о в и в:

18 грудня 2020 року представник ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, та просить ухвалити рішення, яким встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Вишній Реутець, Медвенського району, Курської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Єнакієве, Донецької області.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначив, що помер його батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 75 років у місті Єнакієве, Донецької області, Україна. На підтвердження факту смерті, заявнику була видана довідка про причину смерті та після поховання свідоцтво про смерть, видане органами «ДНР». Заявник зазначив, що метою встановлення факту смерті батька на тимчасово окупованій території України є державна реєстрація смерті ОСОБА_3 .

Представник заявника ОСОБА_2 звернувся до Жданівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , однак йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті останнього, оскільки на підтвердження факту смерті був пред`явлений документ, виданий на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення даного факту необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті за законодавством України та отримання свідоцтва про смерть, яке у свою чергу є підставою для виникнення певних цивільних прав і обов`язків. За цих обставин заявник змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.12.2020 року відкрито провадження у справі.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Разом з тим, до суду від його представника надійшла заява, згідно якої просить справу розглянути у його відсутність та відсутність заявника, заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Жданівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином.

Представник заінтересованої особи Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в судове засідання також не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, не заперечував проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд прийшов до висновку, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню з наступних підстав:

Так, у ході судового розгляду встановлено, що встановлення факту, якого вимагає заявник, породжує правові наслідки. Встановити такий факт іншим шляхом неможливо.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Серед таких юридичних фактів уст. 315 ч. 1 п. 8 ЦПК України визначений факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як зазначено в ст. 317 ч. 1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

З паспорту серії НОМЕР_1 (арк.с.4-5) вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до розпорядження від 02.09.2014 року № 2710/38-14 це підсудність Артемівського міськрайонного суду Донецької області.

До матеріалів справи додані: свідоцтво про народження ОСОБА_1 , в якому в графі батько зазначений ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що заявник дійсно є сином померлого ОСОБА_3 .

Відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_2 , яка мається в матеріалах справи, помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як встановлено судом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Єнакієве, Донецької області у віці 75 років причиною смерті є атеросклеротичний кардіосклероз, що вбачається з довідки про причину смерті до форми № 106/491.

Заявник вказує, що його батько ОСОБА_3 помер у місті Єнакієве Донецької області, а саме на території, яка на теперішній час є тимчасово окупованою, де він отримав свідоцтво про його смерть (серії НОМЕР_3 ) (а.с. 10), однак отриманий документ перешкоджає йому скористатися законними правами про реєстрацію факту смерті для отримання свідоцтва про смерть, виданого державним органом України, оскільки він виданий на тимчасово окупованій території, де органи влади України не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Так, представник заявника звернувся до Жданівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою про видачу свідоцтва про смерть, однак йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тих підстав, що ним на підтвердження факту смерті пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що підтверджується відмовою від 01.12.2020 року № 352/20.35/132/20 (а.с.13).

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Як вбачається зі змісту наказу Міністерства юстиції України від 29 жовтня 2014 року №1801/5 «Про припинення доступу до деяких реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України»відділу державної реєстрації актів цивільного стану в м. Єнакієве Донецької області тимчасово припинено доступ до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Згідно до вимог ч.1ст. 76 ЦПК Українидоказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 77 ЦПК України).

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно дост. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні повинні бути виключно належними та допустимими.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» - «Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням частини другоїстатті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 рокупередбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Місто Єнакієве Донецької області визнано тимчасово окупованою територією відповідно доПостанови Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями».

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати і висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v Turkey». «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як. наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимогстатті 213 ЦПК Українищодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, як виняток суд бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України свідоцтво про смерть від 29 квітня 2020 року серії НОМЕР_3 , виданого відділом ДРАЦС Єнакієвського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької народної республіки, та довідку надану заявником, згідно до яких дата смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті: атеросклеротичний кардіосклероз. Крім того, факт поховання ОСОБА_3 підтверджується фотокарткою з місця поховання (а.с. 12).

Таким чином, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_3 в певний час і при певних обставинах підтверджений.

Відповідно до частини 1статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з п.3.4Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні» від 18 жовтня 2000 року № 52/5судове рішення є підставою для реєстрації факту смерті особи, яка проводиться за місцем проживання заявника (ст. 257 ЦПК України) в державних органах запису актів цивільного стану.

Вище наведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявницею були обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася, як на підстави своїх вимог, тому задовольняє заяву про встановлення факт смерті.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.4,18, 76,80,81,258-259,263-265,268,272,273, 315-319,430ч. 1 п. 8 ЦПК України, ч.1 ст.17Закону України«Про державнуреєстрацію актівцивільного стану» суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Жданівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишній Реутець,Медвенськоо району, Курської області, в день ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Єнакієве Донецької області, Україна.

Відповідно до ст. ст.317ч. 4,430ч. 1 п. 8 ЦПК України, рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Згідност. 272 ч. 1 ЦПК України, копію повного судового рішення вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення рішення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заявника: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Жданівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), , адреса місцезнаходження: Донецька область, м. Лиман, вул. Пушкіна, буд. 12Б.

Заінтересована особа: Костянтинівське-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, , адреса місцезнаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25.

Суддя О.О. Худіна

01.02.2021