Справа №: 343/1927/20
Провадження №: 2/0343/65/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2021 року м. Долина
Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
судді - Монташевич С. М.,
з участю: секретарів судового засідання - Семків В.М., Шикор Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №343/1927/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та Служба у справах дітей Долинської районної державної адміністрації, про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та встановлення місця проживання дітей,
за участю: позивача - ОСОБА_1 ,
представників Служби у справах дітей Долинської РДА - Тисяк Л.М., Багири Г.С.,
Стислий виклад позиції сторін та третіх осіб:
22 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить:
- визнати його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- виключити відомості з актового запису № 99 про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про ОСОБА_6 як батька дитини;
- виключити відомості з актового запису № 195 про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та актового запису № 222 про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про ОСОБА_7 як батька дитини;
- внести відомості: до актового запису № 99 народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до актового запису № 195 народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та актового запису № 222 народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши батьком дитини його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України;
- зобов`язати Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) внести зміни в Книгу реєстрації народжень, актовий запис № 99, від «22» травня 2009 року, про народження дитини ОСОБА_3 , змінивши в графі батько - ОСОБА_6 на ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) внести зміни в Книгу реєстрації народжень, актовий запис № 195, від «17» липня 2012 року, про народження дитини ОСОБА_4 , та актовий запис № 222, від «29» жовтня 2013 року, про народження дитини ОСОБА_5 , змінивши в графі батько - ОСОБА_7 на ОСОБА_1 ;
- видати нові свідоцтва про народження з урахуванням вищезазначених змін, а свідоцтва про народження, що були видані раніше, анулювати;
- визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ним, батьком ОСОБА_1 , за адресою проживання: АДРЕСА_1 .
Свої вимоги мотивує тим, що з 2007 року по 2020 рік він та відповідачка мали стосунки та проживали разом однією сім`єю. Від цих стосунків у них народились дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 99, внесений відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області від 22 травня 2009 року, серія НОМЕР_1 ), ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 (актовий запис № 222, внесений відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області від 29 жовтня 2013 року, серія НОМЕР_2 ) та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис № 195, внесений відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області від 17 липня 2012 року, серія НОМЕР_3 ). Реєстрацію народження дитини відповідачка здійснювала самостійно, без його присутності, та, як згодом виявилось, в графі свідоцтв про народження дітей батьком нею був зазначений не він, а ОСОБА_7 , а у доньки ОСОБА_3 - ОСОБА_6 .
Діти зареєстровані по-батькові « ОСОБА_9 та ОСОБА_10 », що додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості між ним та дітьми. Після народження дітей він постійно спілкувався з ними та проводив час, цікавився їх особистим життям, брав участь у їх навчанні та вихованні, надавав матеріальну допомогу. Жодних сумнівів у тому, що саме він є батьком вище зазначених дітей у нього немає. На даний час самостійно їх виховує, робить з ними уроки, організовує їхнє дозвілля, забезпечує їх матеріально, піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Діти мають окрему кімнату, у них є все необхідне для навчання та розваг: ноутбук, книги, іграшки та інші особисті речі. Окрім того, протягом останніх років діти фактично проживають з ним, а також відвідують школу у с. Пшеничники Тисменицького району, тобто за місцем його реєстрації та фактичного проживання. В даний час їх мати участі у вихованні дітей не бере. Його колишня цивільна дружина дуже рідко телефонує дітям, забуває навіть привітати їх із днем народження чи святами, що безумовно негативно відображається на настрої дітей. Ті рідкі телефонні дзвінки вона здійснює з різних номерів, тому відповідно діти зворотного спілкування з нею позбавлені, оскільки зателефонувати їм нікуди. Зважаючи на те, що діти фактично проживають з ним, вважає за необхідне привести в правове поле також і місце їх реєстрації з фактичним місцем їх проживання. З вищеописаних підстав вважає, що єдиним правильним рішенням, яке відповідатиме інтересам дітей буде, щоб вони залишились проживати разом з ним у знайомій та затишній для них атмосфері.
У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити повністю з підстав, викладених у ньому, надав пояснення, аналогічні обґрунтуванню позову та не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі. Додатково наголосив, що з 2008 року він проживав з ОСОБА_2 однією сім`єю. Познайомилися вони у м.Долина. Жили у с.Пшеничниках, де разом з ними проживали троє дітей відповідачки, яких він прийняв, як свою сім`ю. За час спільного проживання у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Він допомагав відповідачці виховувати її дітей, а також завжди опікувався їх спільними дітьми. Спочатку вони проживали разом, однак приблизно три роки тому, відповідачка з дітьми переїхала проживати в м. Долина. Він постійно провідував їх, цікавився навчанням дітей. Діти жили та навчались в м. Долина не цілий навчальний рік. Вони з ОСОБА_2 планували разом їхати за кордон на роботу. Однак, їм виготовили документи в різний час, тому він невідкладно змушений був поїхати в Польщу. В цей час син відповідачки привіз всіх трьох їхніх спільних дітей до нього в с. Пшеничники і залишив їх там. Дітей прийняла його сестра, влаштувала до школи, де вони раніше навчались, а він невідкладно повернувся додому. З того часу, вже практично два роки діти проживають разом з ним. Саме тоді він взяв свідоцтва про народження дітей і виявив, що батьком записана інша особа. Він навіть не здогадувався, що не записаний їх батьком. Добровільно внести зміни не може, бо ОСОБА_2 знаходиться за кордоном та не приїжджає. Діти ходили і в садочок, і в шкоду в с.Пшеничниках, тому коли його сестра привела їх влаштовувати знову в школу, їх прийняли попри те, що не він записаний батьком. У них в селі всі знають, що вони є однією сім`єю. Того року відповідачка приїжджала на Новий рік і була з ними до 28.01.2020 в с. Пшеничниках, після чого пішла без попередження і більше не поверталась. Їх малолітні діти залишились проживати разом з ним, однак через записи у їх свідоцтвах про народження він не має ніяких юридичних прав щодо них.
Відповідачка у судове засідання на неодноразові виклики не з`явилася, будь-яких заяв чи клопотань від неї до суду не поступало, хоча була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади України. Відзиву на позов не подавала.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Долинського РВ ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив. На виконання ухвали суду від 17.11.2020 надав витребувані судом актові записи про народження дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Долинської РДА в судовому засіданні вказала, що у АДРЕСА_2 - це одна кімната у гуртожитку, без опалення та без ремонту. Окремого спального місяця і окремого столу для навчання дітей там немає, тобто умови для проживання дітей незадовільні. Мати там в даний час не проживає, тому діти позбавлені батьківської опіки, так як батько записаний зі слів матері. Діти зареєстровані формально. Натомість у Тисменицькому районі, де вони проживали і проживають, умови для їх проживання задовільні. Всі знають, що ОСОБА_1 є батьком трьох дітей. Він проводить ремонт у будинку з метою покращення умов проживання дітей. У селі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважають сім`єю. Стосунки не оформляли, щоб отримувати допомогу та забезпечити кращі умови проживання дітей, так як сім`я була багатодітна. Не стоїть питання про зміну місця проживання дітей, так як місце їх проживання встановлене та підтверджене, і це є с. Пшеничники Тисменицького району Івано-Франківської області.
Спір між сторонами не вирішений.
Заяви, клопотання сторін, третіх осіб та процесуальні дії суду:
ухвалою суду від 17.11.2020 відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання за участю сторін, витребувано у Долинського РВ ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) актові записи про народження дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Відповідачка відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надала, хоча була повідомлена про розгляд даної справи.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Ухвалою суду від 08.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, а також постановлено позивачу забезпечити явку в суд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , для висловлення думки щодо визначення місця проживання.
11 грудня 2020 року від Долинського РВ ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на виконання ухвали суду від 17.11.2020 надійшли витребувані судом актові записи про народження дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 .
В судовому засіданні 22.01.2021 представником Служби у справах дітей Долинської РДА долучено акти обстеження, які протокольною формою ухвали суд постановив приєднати до матеріалів в справи.
Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідачка клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не направляла, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи, що відповідачка, хоча і була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`являлася, причин неявки не повідомляла, відзиву на позов не подавала, позивач не заперечив проти заочного розгляду справи, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин:
предметом позову є визнання батьківства, внесення змін до актових записів про народження дітей щодо батька та встановлення місця проживання дітей.
Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 22.05.2009 відділом РАЦС Долинського РУЮ Івано-Франківської області, свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 17.07.2012 відділом ДРАЦС Долинського РУЮ Івано-Франківської області, та свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 29.10.2013 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Долинського РУЮ в Івано-Франківській області, копії яких долучені до матеріалів справи, відповідно ІНФОРМАЦІЯ_9 народилася ОСОБА_3 , актовий запис №99, 07 липня 2012 року - ОСОБА_4 , актовий запис №195 та 19 жовтня 2013 року - ОСОБА_5 , актовий запис №222 (а.с.11, 8, 10).
В актовому записі №99 від 22.05.2009 про народження ОСОБА_3 батьками вказані: мати - ОСОБА_2 , батько - ОСОБА_6 (а.с.45).
У актовому записі №195 від 17.07.2012 про народження ОСОБА_4 батьками записані: мати ОСОБА_2 , батько - ОСОБА_7 (а.с.46).
У актовому записі №222 від 29.10.2013 про народження ОСОБА_5 батьками вказані: мати ОСОБА_2 , батько - ОСОБА_7 (а.с.47).
Аналогічна інформація про батьків міститься і у вказаних вище свідоцтвах про народження дітей.
У всіх вищеописаних актових записах про народження містяться відмітки про те, що підставою запису відомостей про батька дітей була заява матері.
Відповідно до наданої Пшеничниківським навчально-виховним комплексом: "Загальноосвітня школа I-II ступенів - дошкільний навчальний заклад" Тисменицької районної ради Івано-Франківської області характеристики за №15 від 12.10.2020, ОСОБА_1 являється батьком трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Дані учні навчаються у вказаному закладі, мають добрий загальний розвиток, серед товаришів користуються авторитетом, підтримують дружні стосунки з однокласниками. ОСОБА_1 до виховання своїх дітей ставиться дбайливо, приділяє їм належну увагу, є активним учасником у громадському житті школи. Неодноразово надавав допомогу щодо благоустрою шкільних приміщень та безпосередньо брав участь у покращенні матеріально-технічної бази школи (а.с.12).
Згідно з характеристикою №386 від 08.10.2020, наданою Пшеничниківською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 являється уродженцем та постійним жителем села Пшеничники Тисменицького району, має на вихованні 3-х малолітніх дітей, поводить себе добре, порушень громадського порядку не спостерігалось. Неодноразово на громадських засадах допомагав в наведенні благоустрою в с. Пшеничники, здійснив ремонт даху автобусної зупинки. Заяв і скарг від жителів села на його негативну поведінку не поступало (а.с.13).
Згідно з актом від 23.12.2020 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , обстеженням встановлено, що сім`я із чотирьох осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 2009 р.н., ОСОБА_4 , 201 р.н., та ОСОБА_5 , 2013 р.н., займають житлову площу приблизно 16 кв.м, житлова кімната без індивідуального санвузла, туалету, кухні. Санітарний стан приміщення - незадовільний. ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_4 на даний час не проживає. В цілому обстеженням встановлено, що вказана квартира складається з однієї житлової кімнати, яка потребує ремонту, являється і місцем приготування їжі, і місцем для сну, відпочинку та підготовки уроків для дітей. Неповнолітні діти ОСОБА_3 , 2009 р.н., ОСОБА_4 , 2012 р.н., та ОСОБА_5 , 2013 р.н., фактично проживають з біологічним батьком в с. Пшеничники Тисменицького району Івано-Франківської області, де і навчаються, а у вказаній квартирі тільки зареєстровані формально. Місце перебування матері дітей ОСОБА_2 невідоме (а.с.56).
В судовому засіданні в присутності представника Служби у справах дітей Долинської РДА допитана малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказала, що вона проживає у АДРЕСА_1 разом з татом ОСОБА_1 , сестрою ОСОБА_5 та братом ОСОБА_4 . Навчається у шостому класі Пшеничниківської школи. З першого класу ходила у школу у с. Пшеничниках. Один (неповний) рік ходила до школи у м. Долина, коли мама її забрала жити до себе. ОСОБА_5 була у садочку, а брат ходив у перший клас. Однак, коли мати поїхала на роботу у Польщу, брат відвіз їх до батька у с. Пшеничники, і вони повернулись у свою школу. Мати приїжджала до них у с. Пшеничники на тиждень-два і знову їхала. А вони залишалися з батьком. Тато готує їм їсти, вона ж допомагає батькові по дому, прибирає в хаті. Хоче жити тільки з ним. Має гарну хресну у с.Пшеничниках, яка їй радить все, як дівчинці. Спілкується з мамою рідко.
Свідок ОСОБА_17 , дочка відповідачки, в судовому засіданні показала, що діти ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - це її сестри та брат від другого чоловіка матері - ОСОБА_1 , які зараз проживають з ним. Вони проживали однією сім`єю з позивачем у с. Пшеничники. На даний час у неї вже своя сім`я. Що сталося між її матір`ю та ОСОБА_1 не знає. Їхня мама в даний час перебуває за кордоном, востаннє вони спілкувались у грудні 2020 року, саме тоді вона повідомляла останній, що ОСОБА_1 звернувся до суду, щоб визнати своє батьківство щодо дітей. У АДРЕСА_3 , де зареєстрована мама з дітьми, лише одна кімната, а у ОСОБА_1 власний будинок, ванна, сад, діти мають свою кімнату, тобто наявні всі умови для проживання дітей.
Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу визнання батьківства, який у відсутності відповідачки неможливо вирішити у позасудовому порядку, та встановлення місця проживання дітей.
Оцінка суду:
вивчивши зміст позовної заяви, заслухавши пояснення позивача, представника Служби у справах дітей Долинської РДА, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, беручи до уваги покази свідка та малолітньої ОСОБА_4 , з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Нормами ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.
Відповідно до вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Задовольняючи вимогу про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини суд виходив з такого:
відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
В статті 18 Конвенції про права дитини проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обов`язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Згідно зі ст.ст. 141, 150, 153, 155 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Отже, наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися.
За змістом ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
Судом встановлено, що сторони по даній справі, хоч і проживали разом, однак не перебували у шлюбі. За час їхнього спільного проживання ОСОБА_2 народила трьох дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , батько яких записаний у актових записах про їх народження за заявою матері. Однак, діти з народження проживали разом з ОСОБА_1 , якого називають татом. Підстав для сумніву, що він є фізіологічним батьком дітей, у нього не виникає, таких заперечень чи спростувань не було надано і суду.
Частиною 1 статті 52 Конституції України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. На реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківство, незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
З пояснень позивача, представника третьої особи та свідка встановлено, що всі документи щодо дітей знаходилися у відповідачки, яка, крім їхніх спільних трьох дітей, мала ще трьох своїх, які проживали зі сторонами по справі, та отримувала на них допомогу. Після виїзду ОСОБА_2 за кордон, діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишились проживати з ОСОБА_1 та йому було передано їхні свідоцтва про народження, в яких батьком записана інша особа, а не він. У відсутності матері дітей він позбавлений можливості внести зміни в їх актові записи про народження щодо батька, оскільки для цього потрібна спільна заява обох батьків. Таким чином, він опікується малолітніми дітьми, які з ним проживають, не маючи жодних прав щодо них, в тому числі, і не маючи можливості виступати в інтересах дітей чи відстоювати їхні права.
У п.п. 4, 5 постанови Пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України).
Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.
В силу вимог ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 по справі № 591/6441/14-ц зазначено, що щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.
Викладеним вище обставинам відповідають правовідносини, які витікають із ст. 128 СК України, де зазначено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.
Таким чином, у судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які свідчать, що сторони по справі разом проживали, вели спільне господарство. Під час спільного проживання у них народилося троє дітей, які по даний час проживають за місцем проживання позивача, разом з ним, він опікується ними, виховує їх, а останні знають його як батька. В с. Пшеничники сторін вважають подружжям, в якого є троє спільних дітей, які навчаються у сільській школі, де ОСОБА_1 , як їх батько, бере активну участь у житті навчального закладу.
Отже, позовна вимога про визнання батьківства є обґрунтованою та доказово підтвердженою, а відповідно підлягає до задоволення.
Положеннями ст. 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
В силу ст. 134 СК України законодавець закріпив порядок внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, материнства. Так, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Аналогічні положення містять і Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5.
Крім цього, відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Таким чином, згідно з п.п.2.1, 2.8 розділу ІІ вказаних Правил, заява про визнання батьківства, яка є підставою для внесення змін, може бути подана до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про народження (крім випадків, коли актовий запис про народження складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) або за місцем постановлення рішення суду про визнання батьківства.
Якщо в актовому записі про народження дитини батьком указаний чоловік заявниці або інша особа (за винятком випадків, передбачених статтею 135 Сімейного кодексу України), то в унесенні змін стосовно визнання батьківства має бути відмовлено до вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження відомостей про батька.
А згідно п.2.13.1 вказаних Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Тобто, рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, є підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану.
Відповідно до п. 2.16.4 Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Як встановлено вище, ОСОБА_1 перебував з відповідачкою у відносинах, від яких у них є спільні діти. Однак, згідно з даними, що містяться в актових записах №99 від 22.05.2009 про народження ОСОБА_3 , №195 від 17.07.2012 про народження ОСОБА_4 , №222 від 29.10.2013 про народження ОСОБА_5 , відомості про батька внесені зі слів матері та батьком дітей вказаний не ОСОБА_1 , а інші особи.
Ураховуючи вищенаведені обставини, беручи до уваги, що ОСОБА_1 , який є батьком вказаних дітей, юридично немає жодних прав щодо них та підстав їх утримувати, відповідати за них, а осіб, які записані "батьком" дітей зі слів матері апріорі не існує, остання в даний час проживає окремо від них, що призводить до того, діти позбавлені батьківського опікунства. Неповнолітні ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають з ОСОБА_1 та знають його, як свого батька, що підтверджено в судовому засіданні наданими письмовими доказами та показами свідка, в тому числі, поясненнями допитаної в судовому засіданні старшої дочки ОСОБА_3 , тому в інтересах дітей та з метою їх захисту суд вважає за доцільне позов в цій частині задовольнити. У зв`язку з визнанням батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_1 зобов'язати Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) внести зміни до актового запису № 99 від 22 травня 2009 року про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до актового запису № 195 від 17 липня 2012 року про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та до актового запису № 222 від 29 жовтня 2013 року про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зазначивши батьком дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 .
Інші вимоги позивача, що стосується виключення з актових записів про народження дітей відомостей про ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як батька дитини, внесення змін до Книги реєстрації народжень, видачі нових свідоцтв про народження з урахуванням вищезазначених змін та анулювання свідоцтв про народження, що були видані раніше, фактично продубльовані і їх вирішення відповідає вже задоволеним вимогам, тому додатковому вирішенню вказані вимоги не підлягають, а щодо видачі нових свідоцтв, то це обов`язок органу державної реєстрації актів цивільного стану за заявою особи видати нові свідоцтва, який випливає зі змісту ст. 134 СК України.
Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження є законними та обґрунтованими, встановлені судом обставини і надані позивачем відомості свідчать про походження дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , від позивача ОСОБА_1 .
Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дітей разом з батьком, суд виходить з такого:
відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
За правилами ч. 3 та ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.
Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою (ст. 142 СК України).
Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини визначена у ст. 141 СК України, а саме: мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Тлумачення ч. 1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Преамбула та ст.ст.7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави- учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей.
В п. 54 рішення ЄСПЛ у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90)0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції ( 995_004 ) не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78).
Судом встановлено, що діти фактично проживають з позивачем у с. Пшеничники Тисменицького району, де також відвідують школу. Відповідачка перебуває за кордоном, однак, приїжджаючи в Україну, проживала разом з дітьми у будинку позивача. ОСОБА_2 , хоча і має своє житло у м. Долина, де також зареєстровані діти, однак умови проживання там незадовільні, що підтверджено актом обстеження, натомість умови проживання дітей у батька задовільні, зв`язок дітей з сім`єю та матір`ю в такому випадку не переривається, відтак суд приходить до висновку, що в інтересах дітей слід визначити місце їх проживання із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , де вони фактично проживають.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та такі, що підлягають до задоволення, оскільки вони не суперечать закону та не порушують права та законні інтереси інших осіб, в тому числі відповідають інтересам дітей, що підтвердили в судовому засіданні, в тому числі, представники Служби у справах дітей Долинської РДА, та найстарша дочка сторін, яка, зважаючи на її вік, могла бути допитана судом.
Розподіл судових витрат між сторонами:
питання судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останні відносить сплату судового збору у розмір 1681,60 гривень (840,80 + 840,80 = 1681,60), що підтверджується квитанціями (а.с.17, 25), при цьому враховує вимогу позивача судові витрати залишити за ним.
На підставі вище викладеного, ст.ст. 3, 7, 9, 18, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.199 та набула чинності для України 27.09.1991, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, ст. 52 Конституції України, ст.ст. 7, 121, 125, 126, 128, 134, 135, 141, 142, 150, 153, 155, 160, 161 СК України, ст. 29 ЦК України, ст.ст. 4, 13. 81, 141, 263 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-III, Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 та керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 282, 289 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та Служба у справах дітей Долинської районної державної адміністрації, про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та встановлення місця проживання дітей задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Зобов`язати Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)внести зміни до актового запису № 99 від 22 травня 2009 року про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Зобов`язати Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)внести зміни до актового запису № 195 від 17 липня 2012 року про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Зобов`язати Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) внести зміни до актового запису № 222 від 29 жовтня 2013 року про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 .
Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 копійок покласти на ОСОБА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Долинський районний суд Івано-Франківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .
Відповідач: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_2 .
Повний зміст рішення буде складено до 1 лютого 2021 року.
Суддя Долинського районного суду С.М.Монташевич
Повний зміст рішення суду складено 1 лютого 2021 року.