КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-4638/11
Провадження № 6/947/38/21
УХВАЛА

01.02.2021

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Ратовської А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до примусового виконання, подану по цивільній справі №2-4638/11 за позовом

Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до суду з заявою, в якій просить суд видати дублікат виконавчого листа №2-4638/11, звернувши до виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2019 року про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , та поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-4638/11.

Вобґрунтування наданої заяви представник ТОВ «Вердикт Капітал» посилається на те, що 01.08.2011 року Київський районний суд м. Одеси ухвалив рішення за змістом якого, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» доОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі ООД АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0034/73/80524 від 23.08.2007 року у сумі 132 809,51 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ 1 дол. США дорівнює 7,9654 грн. складає 1 057 880,87 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 44 882,61 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 357 507,94 грн.; заборгованість за відсотками 15 988,03 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 127 351,05 грн.; пеня за прострочення тілу кредиту - 34 374,37 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 273 805,61 грн.; пеня за прострочення відсотків по кредиту - 37 564,50 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає.299 216,26 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль» в особі ООД АТ «Райффайзегі Банк Аваль» судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 850 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в розмірі 125 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі ООД АТ «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 850 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в розмірі 125 грн.

Представник заявника вказує, що за вищезазначеним рішенням суду судом було видано виконавчий лист, а згідно відповіді на запит встановлено, що в Перший відділ ДВС у місті Одеси надходив на виконання виконавчий документ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , однак 18.02.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження після чого ані постанова, ані оригінал виконавчого листа до стягувача не повертався.

Також представник заявника зазначає, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2019 року було замінено вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі №2-4638/11 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/0034/73/80524.

Представник заявника повідомляє, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті: asvpweb/minjust.gov.ua, за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по-батькові боржника ОСОБА_1 відкриті виконавчі провадження відсутні, що підтверджує факт відсутності на виконанні у будь-якому відділі держаної виконавчої служби чи приватного виконавця виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Представник заявника просить суд, також, врахувати ту обставину, що після купівлі частини кредитного портфелю, що складається із прав вимоги за кредитними договорами, виникла необхідність у передачі від: ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до ТОВ «Вердикт Капітал» оригіналів кредитних справ клієнтів (боржників), що у свою чергу є довготривалою процедурою, яка включає в себе, поміж іншого, процедуру звірки за актами прийому-передачі переданої документації, виявлення наявності чи відсутності оригіналів відповідних документів, у т.ч. оригіналів виконавчих листів та аналіз строку на їх пред`явлення, що також стало однією з підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На підтвердження викладених у заяві обставин відсутності виконавчих листів та у

якості підтвердження того, що вказаний виконавчий лист не передавався, представник надав акт перевірки матеріалів кредитної справи.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 було втрачено, а строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до суду із відповідно заявою.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу заяву про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання 01.02.2021 року не з`явився, однак 01.02.2021 року надіслав на електронну адресу суду заяву, в якій просив розглянути заяву про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до примусового виконання за відсутності представника ТОВ «Вердикт Капітал», вимоги заяви підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник позивача - Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи (а.с. 37), у судове засідання 01.02.2021 року не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив.

Відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином (а.с. 38-40), у судове засідання 01.02.2021 року не з`явились, про поважність причин відсутності не повідомили.

При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідачів за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали заяви, а також матеріали цивільної справи № 2-4638/11, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з такого.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №2-4638/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01.08.2011 року було задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі ООД АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0034/73/80524 від 23.08.2007 року у сумі 132 809,51 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ 1 дол. США дорівнює 7,9654 грн. складає 1 057 880,87 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 44 882,61 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 357 507,94 грн.; заборгованість за відсотками 15 988,03 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 127 351,05 грн.; пеня за прострочення тілу кредиту - 34 374,37 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 273 805,61 грн.; пеня за прострочення відсотків по кредиту - 37 564,50 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає.299 216,26 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль» в особі ООД АТ «Райффайзегі Банк Аваль» судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 850 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в розмірі 125 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі ООД АТ «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 850 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в розмірі 125 грн.

На виконання вказаного заочного рішення суду Київським районним судом м. Одеси були видані відповідні виконавчі листи, які були отримані представником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 02.03.2012 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2019 року було замінено вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі №2-4638/11 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/0034/73/80524.

Згідно відповіді Першого Київського відділу ДВС у місті Одеси від 03.09.2020 року за №306563, 18.02.2013 року державним виконавцем Першого Київського відділу ДВС ОМУЮ, керуючись п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (№606-ХІV від 21.04.1999 зі змінами), у відношенні виконавчого листа №2-4638/11, виданого Київським районним судом м. Одеси 02.03.2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен банк Аваль» грошової суми у розмірі 1057880,87 грн., винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження; 18.02.2013 року державним виконавцем Першого Київського відділу ДВС ОМУЮ, керуючись п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (№606-ХІV від 21.04.1999 зі змінами), у відношенні виконавчого листа №2-4638/11, виданого Київським районним судом м. Одеси 02.03.2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен банк Аваль» грошової суми у розмірі 975,00 грн., винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Перевіркою даних АСВП встановлено, що станом на 03.09.2020 виконавчі листи, видані Київським районним судом м. Одеси по справі №2-4638/11 у відношенні ОСОБА_1 на виконанні в органах державної виконавчої служби не перебувають.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті: asvpweb/minjust.gov.ua, за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по-батькові боржника ОСОБА_1 відкриті виконавчі провадження відсутні.

З акту про втрату виконавчих документів в результаті перевірки матеріалів кредитної справи №014/0034/73/80524 щодо ОСОБА_1 від 06.12.2019 року вбачається, що проведеною перевіркою наявних оригіналів матеріалів кредитної справи №014/0034/73/80524 щодо позичальника ОСОБА_1 переданих ТОВ «Вердикт Капітал», перевіркою проведеної переписки з ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та органами виконавчої служби, перевіркою вхідної кореспонденції із розтином конвертів стосовно вказаного позичальника, встановлено факт втрати/відсутності оригіналів виконавчих листів №2-4638/11, виданих на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 01.08.2011 року.

Відповідно до статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 17.4 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час видачі виконавчого листа), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.

Обов`язок щодо своєчасного пред`явлення виконавчого листа до виконання покладається на стягувача.

Підставою для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа є наявність поважних причин такого пропуску, встановлення яких віднесено на розсуд суду, який у кожному конкретному випадку має в залежності від конкретних обставин встановити їх наявність та об`єктивну вагу для сторін та для справи.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлений.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 433 ЦПК України питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання документа, виданого на підставі судового рішення, з`ясовує питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин робить висновок про їх поважність чи неповажність.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в своїй заяві просить поновити строк на пред`явлення дублікатів виконавчих листів до виконання обґрунтовуючи ці вимоги тим, що згідно відповіді на запит встановлено, що в Перший Київський відділ ДВС у місті Одеси надходив на виконання виконавчий документ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , однак 18.02.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження після чого ані постанова, ані оригінал виконавчого листа до стягувача не повертався.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Утім, до заяви про видачу дубліката виконавчого листа заявником не надано належного доказу його втрати.

Суд зазначає, що доказами втрати поштового відправлення на ім`я АТ «Райффайзен Банк Аваль» міг би бути будь-який письмовий документ (акт, лист, повідомлення, тощо), одержаний за результатами звернення заявника чи його представника до поштового відділення з метою проведення перевірки у порядку, встановленому Інструкцією про порядок проведення на підприємствах поштового зв`язку, в їхніх філіалах та структурних підрозділах перевірок за фактами втрат страхових поштових відправлень та нестачі їх вкладення, затвердженою наказом Державного комітету зв`язку України № 14 від 27.01.98.

Окрім цього, доказами втрати поштового відправлення на ім`я АТ «Райффайзен Банк Аваль» міг би бути й будь-який інший письмовий доказ, який би свідчив про втрату поштового відправлення та на підставі якого суд міг би встановити наявність цієї обставини.

Зважаючи на наведене, суд доходить висновку, що заявник факт втрати виконавчого документу суду не довів.

Крім того, в заяві не зазначено, чому первісний стягувач не цікавився ходом виконавчих проваджень.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Суд наголошує, що стягувач, зобов`язаний сумлінно користуватись усіма наданими йому правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Отже, аргументацію цього судового рішення суд вважає достатньою, оскільки дослідження непрямих доказів втрати виконавчого листа, та встановлення обставин з урахуванням будь-яких інших доказів було б доцільним після здійснення заявником заходів щодо забезпечення належного доказу втрати виконавчого документа, одержаному у порядку, встановленому Інструкцією про порядок проведення на підприємствах поштового зв`язку, в їхніх філіалах та структурних підрозділах перевірок за фактами втрат страхових поштових відправлень та нестачі їх вкладення, затвердженою наказом Державного комітету зв`язку України № 14 від 27.01.98.

Крім того, звернувшись до суду з цією заявою, представник заявника, серед іншого, просить видати дублікат виконавчого листа, не зазначаючи про дійсні причини його втрати. Належних та допустимих доказів його втрати стягувачем суду надано не було.

Сам по собі акт про втрату виконавчих документів в результаті перевірки матеріалів кредитної справи №014/0034/73/80524 щодо ОСОБА_1 від 06.12.2019 року, не підтверджує доводів заявника у сукупності із встановленими судом обставинами справи, оскільки вказаний акт складено лише з однієї сторони - співробітниками заявника, а втрата виконавчого документа жодним чином не підтверджена, ані з боку АТ «Райффайзен Банк Аваль», ані з боку Державної виконавчої служби.

Дійсно, відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, сукупністю дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Проте, ч.5 ст. 12 ЦПК України врегульовано, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, серед іншого, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

До загальних засад цивільного судочинства чинним законодавством віднесено принцип диспозитивності, який передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, ст. 13 ЦПК України також врегульовано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тому, на підставі оцінки наданих заявником письмових доказів, суд дійшов висновку про те, що стягувачем не доведено, що виконавчий лист був дійсно втрачений, як і не надано взагалі жодного доказу поважності причин пропуску строку для пред`явлення його до виконання, через що судом не встановлено законних підстав для задоволення поданої заяви, як в частині видачі дубліката виконавчого листа, так і в частині вимог про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Посилання на довготривалість процедури передачі кредитних справ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» не впливають на висновок суду, оскільки вказані обставини вказують лише на проведення певних організаційних та розпорядчих процедур, що само по собі не може свідчити про об`єктивну неможливість відповідному стягувачу свого часу пред`явити виконавчий лист до виконання, а тому суду не було доведено, що існували обставини, які унеможливили своєчасне пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, суд зазначає, що ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначає, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. Можливість застосування практики ЄСПЛ при вирішені спорів було офіційно закріплено ще у 2006 р., коли був прийнятий Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Розглядаючи підстави поновлення строків, ЄСПЛ неодноразово вказував, що однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26.04.2007 р. у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003 р.). Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).

Суд вважає, що заявник істотно пропустив процесуальний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому відмова у його поновленні у зв`язку з неповажністю причин такого пропуску узгоджується з принципом юридичної визначеності.

Крім того, суд зазначає, що ухвалами Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2015 року та від 27.05.2015 року, які набрали законної сили, у задоволенні заяв первісного стягувача - Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання відносно боржника - ОСОБА_1 було відмовлено.

Також суд звертає уваги представника заявника на тому, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.03.2020 року, яка набрала законної сили та в апеляційному порядку оскаржена не була, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до примусового виконання по справі №2-4638/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, також було відмовлено.

З урахуванням викладеного, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до примусового виконання слід відмовити.

Керуючись ст. 433 ЦПК України, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до примусового виконання, подану по цивільній справі №2-4638/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала набирає законної сили в момент її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Петренко В. С.