Справа №266/7333/21
Провадження№ 2-з/266/42/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м.Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Пантелєєва Д.Г., при секретарі Широковій Г.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів, заінтересована особа Державне підприємство «Маріупольський морський торговельний порт»,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів, в обґрунтування якої посилався на те, що він працює електромеханіком групового 3 вантажного району у ДП «Маріупольський морський торговельний порт». П.п. 3,4 наказу В.о. директора ДП «Маріупольський морський торговельний порт» за №579 від 26.10.2021 року «Про виконання окремого доручення Міністра інфраструктури України» наказано: Службі безпеки забезпечити з 03.11.2021 року доступ на територію підприємства фізичних осіб виключно при наявності: документу, що підтверджує повний курс вакцинації; документу, виданого в установленому Міністром охорони здоров`я порядку, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцинації від СОVID-19, включеної Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених до використання в надзвичайних ситуаціях; мінародного, внутрішнього сертифікату або іноземного сертифікату, що підтверджує вакцинацію від СОVID-19 однією дозою дводозної вакцини (жовті сертифікати) або однієї. Дозою однодомної вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелені сертифікати), які включені Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених до використання в надзвичайних ситуаціях; негативного результату тестування методом полімерахної ланцюгової реакції або одужання особи від зазначеної хвороби, чинність якого підтверджена за допомогою Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатку Порталу дія або результату ПЛР або тесту QR кодом 72 години; довідки про наявність протипоказань до вакцинації від СОVID-19. Службі управління і мотивації персоналу вжити заходи щодо оформлення не допуску працівників на робочі місця, у зв`язку з відсутністю документів, перелічених у п.3 наказу. В подальшому до наказу вносилися зміни. В його заяві від 16.11.2021 року, адресованої В.о. директору ДП «Маріупольський морський торговельний порт», зазначав про недопустимість примусу до участі в експериментальному медичному втручанні, а заявами від 16.11.2021 року і 22.11.2021 року він просив доручити бухгалтерії підприємства у строк до 25.11.2021 року видати йому довідку про розрахунок середньої заробітної плати за 2повних календарних місяця роботи, як це передбачено абз. 3,4,6 п.2 розділу ІІ «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року і документи, перелічені у й ого заяві від 16.11.21021 року, а саме: довідку про те, що він є працівником ДП «Маріупольський морський торговельний порт»; наказ про відсторонення його від роботи та інші. На теперішній час перелічені документи йому не видані. Він має намір оскаржувати в судовому порядку його відсторонення від роботи без збереження заробітної плати, через відсутність документів, зазначених в п/п. 1.2 п.1 наказу 3627, однак керівництво підприємства йому не видає такі документи. На підставі чого, вимушений звернутися до суду з даною заявою.

Заявник ОСОБА_1 в своїй заяві просив заяву про забезпечення доказів розглянути без його участі і без участі інших осіб, на задоволенні заяви наполягав.

Представник заінтересованої особи ДП «Маріупольський морський торговельний порт» в судове засідання не з`явився, при цьому надали до суду пояснення в яких зазначеного, що ОСОБА_1 звернувся до Маріупольського порту з заявою про надання документів 16.11.2021 року, однак в той же час, згідно з вимогами ч.1 ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті які не потребують додаткового вивчення невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх отримання. Отже, строк надання відповіді на звернення ОСОБА_1 станом на 01.12.2021 року ще не настав, а отже вказане спростовує неможливість заявника особисто отримати запитувані документи і тому просили відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , а судове засідання провести без їх участі.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подачі позовної заяви підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 2, 3, 4 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як та підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій; суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частинами 6, 7, 8, 9 ст. 84 ЦПК України передбачено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Згідно ч. ч. 5-7 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви. У разі задоволення заяви суд в ухвалі зазначає доказ, а також дії, що необхідно вчинити для його забезпечення. Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявник має намір набути статусу позивача у справі щодо оскарження відсторонення його від роботи без збереження заробітної плати, проте без сприяння суду, не може отримати інформацію що підлягає доведенню під час розгляду справи, тому заява про забезпечення доказів до пред`явлення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 116, 118 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, заінтересована особа Державне підприємство «Маріупольський морський торговельний порт» задовольнити.

Витребувати з Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» (адреса: 87510, м. Маріуполь, пр. Луніна, буд.99, ) довідку про розрахунок середньої заробітної плати за 2 повних календарних місяця роботи, як це передбачено абз. 3,4,6 п.2 розділу ІІ «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року; довідку про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є працівником Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» та наказ про відсторонення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від роботи.

Копію ухвали для виконання направити до Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт».

При цьому суд роз`яснює, що згідно ч. 5 ст. 116 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

У разі не здійснення заявником таких процесуальних дій, будуть підстави для скасування заходів забезпечення доказів згідно ч. 5 ст. 116 ЦПК України.

Витребувані відомості направити до Приморського районного суду м. Маріуполя за адресою м. Маріуполь, пр. Будівельників, буд. 52 а, протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Г. Пантелєєв