Справа №442/7703/21
Провадження №2/442/1551/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Крамара О.В., з участю секретаря судового засідання Малик О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, -

в с т а н о в и в :

29.09.2021 позивач звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що вона у шлюбі зі своїм першим чоловіком, ОСОБА_3 , збудувала житловий будинок АДРЕСА_1 . Після здачі будинку в експлуатацію, вони згідно рішення виконавчого комітету Меденицької селищної ради народних депутатів від 08.09.1988 року №87, оформили свідоцтво про право особистої власності по 1/2 ідеальних часток кожному.

Рішенням Дрогобицького народного суду від 20.09.1984 року (справа №2-353) шлюб, між ними розірвано.

У 1988 році, перебуваючи в гостях у родичів у Латвії, вона познайомилася з ОСОБА_2 . 22 липня 1988 року вона зареєструвала з ним шлюб у Латвійській ССР (Латвія) і взяла прізвище - ОСОБА_4 .

Оскільки перший чоловік відмовлявся добровільно здійснити реальний розподіл будинковолодіння, яким вони володіли спільно, то вона змушена була вирішувати це питання у судовому порядку.

09 жовтня 1989 року Дрогобицький районний народний суд Львівської області ухвалив рішення про виділення їй у реальне користування в житловому будинку АДРЕСА_1 - приміщення літ.І-4, площею 21,2 кв.м, літ.І-5, площею 20,9 кв.м, всього 42,1кв.м, вартістю 3888 крб., сходи літ.«а» вартістю 48крб., кладову №2 в сараї літ.«Б» вартістю 352крб., вбиральню літ.«В» вартістю 195крб. Вартість вказаної частини 4483 крб, що становить 44/100 ідеальних частини будинковолодіння. З ОСОБА_3 стягнуто на її користь 637 крб.

Після ухвалення даного рішення, вона і ОСОБА_3 стали фактично користуватися виділеними їм частинами житлового будинку, але через проблеми зі здоров`ям, вона не змогла продовжити оформлення документів. Після розпаду СССР, вона з чоловіком стала проживати у Латвії, тому і з цієї причини ще також не займалася їх оформленням.

У 2004 році вона повернулася до України і звернулася до органу місцевого самоврядування про видачу свідоцтва на належну їй частину вищевказаного будинку.

11 лютого 2005 року виконавчий комітет Меденицької селищної ради, видав їй дублікат свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме на 1/2 ідеальну частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідач також став проживати з нею в Україні, але часто їздив у справах до Латвії. Згодом відносини між ними погіршилися, почали часто виникати конфлікти і протягом декількох останніх років вони не проживали разом.

Нещодавно він зателефонував та повідомив про намір проживати у належному їй будинку, який вважає спільним майном подружжя, так як свідоцтво про право власності на частину будинку видане їй у шлюбі з ним.

Оскільки вони, не можуть мирним шляхом вирішити наявний спір, а спірна нерухомість була набута нею до шлюбу з відповідачем, то вважає, що житловий будинок АДРЕСА_1 є її особистою власністю, а тому змушена звернутися з даним позовом в суд.

Ухвалою судді від 30.09.2021 року провадження в зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання на 26.10.2021.

04.10.2021 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті на 22.10.2021 року.

26.10.2021 року, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 29.11.2021.

Позивач в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи є клопотання про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час проведення судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, а від так відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно правил ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд беручи до уваги клопотання позивача, дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, встановив наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи встановлено, що позивач, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_3 , збудувала житловий будинок АДРЕСА_1 . Рішенням виконавчого комітету Меденицької селищної ради народних депутатів від 08.09.1988 року №87, видано свідоцтво про право особистої власності по 1/2 ідеальних часток кожному.

Рішенням Дрогобицького народного суду від 20.09.1984 року (справа №2-353) шлюб, між ними розірвано.

22 липня 1988 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у Латвійській ССР ( ОСОБА_5 .

09 жовтня 1989 року Дрогобицький районний народний суд Львівської області ухвалив рішення про виділення позивачу у реальне користування в житловому будинку АДРЕСА_1 - приміщення літ.І-4, площею 21,2 кв.м, літ.І-5, площею 20,9 кв.м, всього 42,1кв.м, вартістю 3888 крб., сходи літ.«а» вартістю 48крб., кладову №2 в сараї літ.«Б» вартістю 352крб., вбиральню літ.«В» вартістю 195крб. Вартість вказаної частини 4483 крб, що становить 44/100 ідеальних частини будинковолодіння. З ОСОБА_3 стягнуто на її користь 637 крб.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно із частиною першою Прикінцевих положень СК України цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Згідно ст.24 КпШС України, майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку спадкування, за умовами статті 24 КпШС України є власністю кожного з них (роздільним майном).

Зі змісту нормативних положень глав 7 та 8 СК України, власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і особа не зобов`язана доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

Підпунктами 23-25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Виходячи з того, що житловий будинок АДРЕСА_1 був збудований позивачем та її чоловіком ОСОБА_3 до шлюбу з ОСОБА_2 , що підтверджується рішенням Дрогобицького районного народного суду від 09 жовтня 1989 року, а сам по собі факт реєстрації спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя, то позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст..10, 12, 81, 258, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_1 1/2 ід.частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 92,0 кв.м., житловою площею 40,5 кв.м.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 29.11.2021 року.

Суддя О.В. Крамар