Справа № 754/1660/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/614/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Лісовська О.В
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Кибукевич О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Гушула Сергія Васильовича, подану в інтересах Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 липня 2020 року, ухвалене у складі судді Лісовської О.В., у цивільній справі № 754/1660/20 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів, -

УСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі по тексту - КП «Київтеплоенерго») про захист прав споживачів. Зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 та відповідно споживачем житлово-комунальних послуг. КП «Київтеплоенерго» є виконавцем надання житлово-комунальних послуг. 15 березня 2015 року між ним та ТОВ «Перший український експертний центр», було укладено договір № 30 про встановлення вузла комерційного обліку теплової енергії. КП «Київенерго», яке на той час надавало йому послуги з постачання теплової енергії (опалення), з 15 березня 2015 року здійснювало нарахування за спожиті ним послуги опалення квартири згідно показників теплолічильника. КП «Київтеплоенерго» також нараховували йому за опалення квартири згідно показників встановленого ним теплолічильника. Проте, в листопаді 2019 року, при оплаті послуг КП «Київтеплоенерго» за опалення квартири через Приват24, він не зміг зазначити показники теплолічильника. В грудні 2019 року від КП «Київтеплоенерго» йому надійшла квитанція, в якій йому була нарахована сума за спожиті послуги за опалення не за показниками теплолічильника. Зателефонувавши до Центру комунальних послуг з приводу підстав нарахування вартості послуги за опалення не за показниками теплолічильника, йому повідомили, що теплолічильник квартири знятий з обліку в зв`язку з порушенням строків проведення періодичної повірки теплолічильника. Також йому було повідомлено про необхідність особисто здійснити повірку теплолічильника квартири та надати відповідні документи до КП «Київтеплоенерго», оскільки з 01 жовтня 2019 року з діючих тарифів було вилучено витрати, пов`язані з встановленням, обслуговуванням та заміною лічильників тепла. Дії КП «Київтеплоенерго» щодо зняття з обліку теплолічильника квартири та нарахування йому з жовтня 2019 року вартості послуг з опалення (постачання теплової енергії) не за показниками теплолічильника (вузла комерційного обліку теплової енергії) вважає незаконними та такими, що порушують його права споживача. Також вважає незаконними дії КП «Київтеплоенерго» і в частині зобов`язання його здійснити повірку теплолічильника квартири та надати відповідні документи до КП «Київтеплоенерго» особисто ним. Згідно Робочого проекту «Обладнання вузла обліку теплової енергії» за адресою: АДРЕСА_2 , періодична повірка теплолічильника (вузла комерційного обліку теплової енергії) була проведена 22 грудня 2014 року, а чергова (наступна) періодична повірка мала відбутись не пізніше 22 грудня 2018 року. Ніякого повідомлення за формою згідно з додатком 1 до Порядку надання вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 року № 474, про необхідність повірки лічильника квартири він ні від ПАТ «Київенерго», ні від КП «Київтеплоенерго» не отримував. 02 січня 2020 року на адресу відповідача була направлена заява про усунення порушень, відповідь на яку на момент подання даної позовної заяви на його адресу не надійшла.

На підставі викладеного, просив дії КП «Київтеплоенерго» щодо зняття з обліку вузла комерційного обліку теплової енергії (теплолічильника) квартири АДРЕСА_1 та неврахування його показань при розрахунках за послуги з постачання теплової енергії (опалення) квартири визнати незаконним та такими, що порушують його права споживача; зобов`язати КП «Київтеплоенерго» здійснювати йому, як споживачу, індивідуальний облік спожитої теплової енергії за показаннями вузла комерційного обліку (теплолічильника) квартири АДРЕСА_1 починаючи з початку опалювального сезону 2019-2020 років, тобто з 15 жовтня 2019 року; зобов`язати КП «Київтеплоенерго» здійснювати за ним, як споживачем, розрахунки за спожиту теплову енергію на підставі показань вузла комерційного обліку (теплолічильника) квартири АДРЕСА_1 , починаючи з початку опалювального сезону 2019 року; зобов`язати КП «Київтеплоенерго», як виконавця послуг, за власний рахунок здійснити повірку вузла комерційного обліку (теплолічильника) квартири АДРЕСА_1 в порядку та терміни, що передбачені діючим законодавством України, оскільки ним, як споживачем до 01 жовтня 2019 року в складі тарифу за опалення належним чином оплачено відповідачу, як виконавцю, витрати, пов`язані з встановленням, обслуговуванням та заміною лічильників тепла (вузла комерційного обліку теплової енергії).

11 березня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну підстав позову, відповідно до якої просив суд абзаци 3 та 4 другої сторінки його позовної заяви викласти в новій редакції наступного змісту: «Згідно пп. 13 п. 1 ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» - розподільний облік комунальних послуг (далі - розподільний облік) - визначення за допомогою вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії) та/або за встановленими правилами (методиками) у передбачених цим Законом випадках кількісних показників отриманої споживачем комунальної послуги, на підставі яких здійснюється розподіл показань вузла комерційного обліку між споживачами в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів (пп. б п. 1 ст. 1 зазначеного Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»), П. 4 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» передбачено, що «оператор зовнішніх інженерних мереж, виконавець комунальної послуги, інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, зобов`язані приймати вузли обліку, встановлені відповідно до вимог цього Закону, на абонентський облік протягом 14 календарних днів». Слова по тексту позовної заяви «вузол комерційного обліку» змінити на слова «вузол розподільного обліку».

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 липня 2020 року задоволено позов ОСОБА_1 .

Визнано незаконними дії КП «Київтеплоенерго» щодо зняття з обліку вузла розподільного обліку теплової енергії (теплолічильника) квартири АДРЕСА_1 та неврахування показань ОСОБА_1 при розрахунках за послуги з постачання теплової енергії (опалення) квартири.

Зобов`язано КП «Київтеплоенерго» здійснити ОСОБА_1 індивідуальний облік спожитої теплової енергії за період 2019-2020 років за показаннями вузла розподільного обліку (теплолічильника) квартири АДРЕСА_1 , починаючи з 15 жовтня 2019 року.

Зобов`язано КП «Київтеплоенерго» здійснити з ОСОБА_1 розрахунок за спожиту теплову енергію на підставі показань вузла розподільного обліку (теплолічильника) квартири АДРЕСА_1 , починаючи з 15 жовтня 2019 року.

Зобов`язано КП «Київтеплоенерго» здійснити повірку вузла розподільного обліку (теплолічильника) квартири АДРЕСА_1 у порядку та терміни, передбачені діючим законодавством.

Стягнуто з КП «Київтеплоенерго» на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, адвокат Гушул С.В., який діє в інтересах КП «Київтеплоенерго», подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що згідно положень Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» обслуговування вузлів обліку (лічильників), в тому числі періодичні повірки, здійснюються за рахунок власників таких вузлів. Також зазначає, що на момент виникнення договірних відносин з позивачем, а саме з 01 травня 2018 року діяв Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІVвід 24 червня 2004 року, згідно з яким договір про надання послуг, в тому числі послуг з централізованого опалення, що укладався виконавцем із споживачем, є договором приєднання. А тому відносини між позивачем та відповідачем регламентувалися договором приєднання, який було розміщено у газеті Київської міської ради «Хрещатик» 28 березня 2018 року № 34 (5085). Положеннями цього договору, зокрема п.п. 13 п. 22, зазначено, що саме споживач зобов`язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж. Таким чином, за умовами договору повірка здійснюється за рахунок власника такого вузла обліку. Звертає увагу на те, що абз. 3 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та п. 6 Порядку надання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 липня 2015 року №474, на які суд посилався в оскаржуваному рішенні, не врегульовують відносини позивача та відповідача, оскільки стосуються питання повірки (комерційного вузла обліку, тобто будинкового засобу обліку), а не індивідуального (квартирного) засобу. Також звертає увагу на те, що п. 6 вказаного Порядку, яким обґрунтовано рішення суду, викладено в редакції від 08 травня 2015 року, а тому не може бути застосовано до спірних правовідносин, оскільки з 24 жовтня 2018 року редакція зазначеного пункту змінена та стосується повірки комерційного (будинкового) вузла обліку. Вважає, що застосовуючи підзаконний нормативно-правовий акт, який суперечить закону, суд першої інстанції порушив ієрархію нормативно-правових актів.

30 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Заперечував проти доводів відповідача, вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню. Зазначив, що згідно вимог чинного законодавства відповідальність за несвоєчасну повірку лічильників покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування такої вимірювальної техніки. Тобто проведення повірки квартирного засобу обліку є обов`язком КП «Київтеплоенерго».

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник КП «Київтеплоенерго» в судове засідання не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 16 вересня 2011 рокуОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 6).

ОСОБА_1 є споживачем послуги з централізованого постачання теплової енергії, виконавцем якої є КП «Київтеплоенерго», особовий рахунок № НОМЕР_1 .

15 березня 2015 року згідно договору про встановлення теплолічильника № 30 та акту приймання виконаних робіт (послуг) і введення в експлуатацію вузла комерційного обліку теплової енергії виконавцем за замовленням ОСОБА_1 був проведений монтаж вузла обліку теплової енергії за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8, 9).

В грудні 2019 року ОСОБА_1 було нараховано оплату за отримані послуги з постачання теплової енергії не по показниках квартирного засобу обліку теплової енергії, а по показниках будинкового засобу обліку теплової енергії. Причиною нарахування вартості послуг з постачання теплової енергії по показниках будинкового засобу обліку теплової енергії є те, що квартирний засіб обліку теплової енергії не пройшов періодичної повірки.

02 січня 2020 року ОСОБА_1 , не погоджуючись із підставами для нарахування йому вартості спожитої теплової енергії по показниках будинкового засобу обліку теплової енергії, звернувся до КП «Київтеплоенерго» з вимогою скасувати рішення КП «Київтеплоенерго» щодо зняття з обліку теплолічильника та здійснювати нарахування вартості послуг з опалення (теплопостачання) квартири за показниками теплолічильника (а.с. 26-27).

Відповідно до листа КП «Київтеплоенерго» від 28 січня 2020 року №30/312/1430 ОСОБА_1 повідомлено про необхідність проведення періодичної повірки квартирного засобу обліку теплової енергії. По особовому рахунку за адресою: АДРЕСА_2 , відсутня інформація стосовно проведення чергової повірки засобу обліку теплової енергії, тому в програмному комплексі КП «Київтеплоенерго» знято ознаку його наявності з жовтня 2019 року та нарахування проводяться відповідно до норм Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» як для приміщень, що не обладнано індивідуальними теплолічильниками. Після проведення повірки квартирного засобу обліку споживач має повідомити про це виконавця послуг із наданням свідоцтва про метрологічну повірку (а.с. 68).

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , визнав незаконними дії КП «Київтеплоенерго» щодо зняття з обліку вузла розподільного обліку теплової енергії (теплолічильника) квартири АДРЕСА_1 та неврахування показань ОСОБА_1 при розрахунках за послуги з постачання теплової енергії (опалення) квартири; зобов`язав КП «Київтеплоенерго» здійснити ОСОБА_1 індивідуальний облік спожитої теплової енергії за показаннями вузла розподільного обліку, починаючи з 15 жовтня 2019 року; здійснити з ОСОБА_1 розрахунок за спожиту теплову енергію на підставі показань вузла розподільного обліку починаючи з 15 жовтня 2019 року та здійснити повірку вузла розподільного обліку (теплолічильника) квартири АДРЕСА_1 у порядку та терміни, передбачені діючим законодавством.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Задовольняючи вказані вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку теплової енергії (у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) має здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, відшкодовуються не інакше, як шляхом їх включення у тариф на послуги з постачання теплової енергії та сплати споживачем щомісячно у складі цих послуг.

Разом з тим, такі висновки суду не відповідають нормам матеріального права.

Так, 02 серпня 2017 року набрав чинності Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». З набранням чинності Закону про комерційний облік змінено підходи до обліку комунальних послуг, а також встановлення та обслуговування засобів обліку води та теплової енергії (як квартирних, так і будинкових).

У зв`язку з прийняттям вказаного закону було внесено зміни до ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та виключено положення про здійснення періодичної повірки, обслуговування та ремонту засобів вимірювальної техніки, результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб теплову енергію і воду, що є власністю фізичних осіб, за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з тепло- і водопостачання.

Згідно з ст. 1, ч. 2 ст. 6 Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування, та заміна вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, що включає також огляд, опломбування/розпломбування, та періодичну повірку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» визначено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором, а у разі укладення співвласниками багатоквартирного будинку індивідуальних договорів про надання відповідної комунальної послуги періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) таких вузлів обліку забезпечуються виконавцем комунальної послуги за рахунок плати за абонентське обслуговування, встановленої відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до положень п.п. 13 п. 22 договору приєднання, розміщеного у газеті Київської міської ради «Хрещатик» 28 березня 2018 року № 34 (5085), зазначено, що споживач зобов`язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

З урахуванням викладеного, проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку має здійснюватися за рахунок власника квартири.

Таким чином, оскільки при проведенні нарахувань за спожиті послуги з централізованого постачання теплової енергії мають враховуються показники лише тих приладів обліку теплової енергії, які пройшли відповідну повірку, ОСОБА_1 не забезпечив вчинення вказаних дій, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення його позовних вимог про визнання незаконними дій КП «Київтеплоенерго» щодо зняття з обліку вузла розподільного обліку теплової енергії (теплолічильника) квартири АДРЕСА_1 та неврахування показань лічильника при розрахунках за послуги з постачання теплової енергії (опалення) квартири та зобов`язання КП «Київтеплоенерго» здійснити ОСОБА_1 індивідуальний облік спожитої теплової енергії та здійснити розрахунок за показаннями вузла розподільного обліку, починаючи з 15 жовтня 2019 року; та здійснити повірку вузла розподільного обліку (теплолічильника) у квартирі позивача.

Враховуючи викладене, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 липня 2020 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» підлягає стягненню 5 044,80 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Гушула Сергія Васильовича, подану в інтересах Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» 5 044,80 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Дані учасників справи:

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», місцезнаходження: 01001, м. Київ, пл.. І. Франка, 5, .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 01 лютого 2021 року

Суддя-доповідач

Судді