УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Маляренко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі скаргу ОСОБА_1 , де заінтересована особа ОСОБА_1 , про визнання неправомірними дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Михайленко Юлії Василівни, -

В С Т А Н О В И В:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_1 , де заінтересована особа ОСОБА_1 , про визнання неправомірними дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Михайленко Юлії Василівни.

В обґрунтуванні заявлених вимог заявник посилався на те, що у провадженні державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Михайленко Юлії Василівни перебуває виконавче провадження ВП №45352333 з примусового виконання виконавчого листа №2/199/711/13, виданого 22.02.2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення щомісяця з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь матері ОСОБА_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

ОСОБА_1 21.07.2021 року звернувся до державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Михайленко Юлії Василівни із заявою про перерахування заборгованості у ВП №45352333 з примусового виконання виконавчого листа №2/199/711/13, виданого 22.02.2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , врахувавши платежі аліментів на користь ОСОБА_1 на загальну суму 10503,27 грн. згідно з чеками (дублікатами) АТ "ПриватБанк" щодо проведених платежів.

27.08.2021 року у відповідь на вказане звернення державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Михайленко Юлією Василівною засобами електронного зв`язку надіслано довідку-розрахунок, у якій зазначено, що станом на 13.05.2019 рік заборгованість по аліментних платежах становить 90634 грн. 76 коп..

Заявник вважає дії державного виконавця у виконавчому провадження ВП №45352333 із визначення заборгованості зі сплати ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_1 в розмірі 90634,76 грн. неправомірними, оскільки у довідці-розрахунку у виконавчому провадженні ВП №45352333 державний виконавець безпідставно не врахував надані боржником дублікати квитанцій на загальну суму 10503,27 грн..

Посилаючись на вказані обставини, скаржник просив суд:

-визнати неправомірними дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Михайленко Юлії Василівни у виконавчому провадженні ВП №45352333 щодо визначення заборгованості зі сплати ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_1 у розмірі 90634 грн. 76 коп., без врахування здійснених ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 в період з листопада 2015 року по травень 2019 року платежів в розмірі 10503 грн. 27 коп..

-зобов`язати державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Михайленко Юлію Василівну здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 з урахуванням сплаченої ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 суми в період з листопада 2015 року по травень 2019 року в розмірі 10503 грн. 27 коп..

Державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Михайленко Юлія Василівна надала до суду заперечення на скаргу у яких зазначила, що державним виконавцем у порядку ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» було здійснено розрахунок заборгованості ОСОБА_1 на утримання сина та встановлено, що станом на 13.05.2019 рік, тобто на момент повноліття дитини, заборгованість ОСОБА_1 по аліментах склала - 103512,70 гривень.

04.08.2021 року до відділу надійшла заява від ОСОБА_1 про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів. До заяви додано квитанції в кількості 28 штук.

Державним виконавцем було перевірено надані квитанції та встановлено, що на жодній з них не зазначено призначення платежу «аліменти». Крім цього у квитанціях не зазначено, що кошти сплачені на користь чи на утримання дитини.

Державним виконавцем на адресу ОСОБА_1 було направлено відповідь від 09.08.2021 року на заяву щодо перерахунку аліментів, у якій було зазначено, що квитанції у кількості 28 штук не можуть бути зараховані як аліментні платежі.

Також боржникові було роз`яснено, що у разі письмового підтвердження стягувача, що вказані у квитанціях кошти є аліментними платежами, державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня буде перераховано заборгованість.

Крім цього, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що стягувач ОСОБА_1 неодноразово зверталася до відділу та отримувала довідки-розрахунки про заборгованість боржника. В отриманих довідках відсутні платежі, які боржник просить зарахувати як аліментні платежі. Вказане свідчить, що ОСОБА_1 не визнає вказані кошти, як аліменти.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд відмовити у задоволенні скарги.

Заінтересована особа ОСОБА_1 надала до суду письмові пояснення, у яких зазначила, що із поданої 03.09.2021 року скарги вбачається, що скаржник дізнався про наявність заборгованості та про порушене право щодо неврахування в рахунок заборгованості суми 10503,27 грн. лише 27.08.2021 року, однак вказане не відповідає дійсності, оскільки 21.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) із заявою про перерахунок заборгованості у ВП 45352333. Вказана заява зареєстрована адресатом 04.08.2021 року за вхідним номером №6737.

09.08.2021 року державним виконавцем відмовлено в перерахунку заборгованості зі сплати аліментів у зв`язку з відсутністю призначення платежу «аліменти» в наданих квитанціях.

Таким чином, про порушене право у відмові про перерахунок заборгованості ОСОБА_3 дізнався 10.08.2021 року, однак скарга подано 03.09.2021 року, тобто з порушенням передбаченого ст.449 ЦПК України строку.

Крім цього зазначила, що надані ОСОБА_3 дублікати квитанцій на підтвердження переказу готівки через термінали самообслуговування ПАТ «КБ «ПриватБанк» не містять призначення платежу, а містять лише кілька цифр банківської карти, тому вказане унеможливлює враховувати ці квитанції, як доказ про сплату аліментів у виконавчому провадженні №45352333. Отже, державний виконавець діяв у спосіб передбачений чинним законодавством.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд скаргу ОСОБА_1 залишити без розгляду, у зв`язку із про пропущенням строку на подання вказаної скарги.

У судове засіданні заявник ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду відповідь на заперечення, у яких зазначив, що відмову державного виконавця у задоволенні його заяви щодо перерахунку заборгованості по аліментних платежах не отримував.

Вказав, що 27.08.2021 року на електронну адресу отримав від державного виконавця довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів без врахування наданих квитанцій на суму 10503,27 гривень.

Крім цього, зазначив, що відповідно до наданих квитанцій платежі здійснювались ним на користь стягувача періодично. У свою чергу, чинне законодавство не передбачає права державного виконавця вимагати від боржника платіжних документів із зазначенням призначення грошових переказів на користь стягувача зі словом "аліменти".

Стягувач не надала ані державному виконавцю, ані суду доказів наявності у ОСОБА_1 перед стягувачем інших, аніж аліментних, грошових зобов`язань.

Отже, відмова державного виконавця у врахуванні у виконавчому провадженні ВП №45352333 здійснених платежів в період з листопада 2015 року по травень 2019 року в розмірі 10503,27 грн. є неправомірною, тому скаргу просив задовольнити та провести розгляд справи за його відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, її представник ОСОБА_4 надала до суду заяву, у якій просила розгляд скарги провести за її відсутності та залишити скаргу без розгляду, із врахуванням наданих ОСОБА_1 письмових пояснень.

Державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Михайленко Ю.В. у судове засідання не з`явилася, надала до суду копію матеріалів виконавчого провадження №45352333.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи та копію матеріалів виконавчого провадження №45352333, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Михайленко Юлії Василівни перебуває виконавче провадження ВП №45352333 з примусового виконання виконавчого листа №2/199/711/13, виданого 22.02.2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення щомісяця із ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь матері ОСОБА_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

ОСОБА_1 21.07.2021 року звернувся до державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Михайленко Юлії Василівни із заявою про перерахування заборгованості у ВП №45352333 з примусового виконання виконавчого листа №2/199/711/13, виданого 22.02.2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , врахувавши платежі аліментів на користь ОСОБА_1 на загальну суму 10503,27 грн. згідно з чеками (дублікатами) АТ "ПриватБанк" щодо проведених платежів.

До вказаної заяви ОСОБА_1 надано копії дублікатів чеків АТ «ПриватБанк» від 21.07.2021 року з датою валютування 14.05.2018 року на суму 400,00 грн., 20.01.2018 року на суму 300,00 грн., 13.09.2020 року на суму 653,27 грн., 18.02.2018 року на суму 300,00 грн., 19.10.2017 року на суму 200,00 грн., 21.11.2017 року на суму 250,00 грн., 16.07.2017 року на суму 200,00 грн., 15.09.2017 року 200.00 року, 07.05.2017 року на суму 200,00 грн., 08.06.2017 року 200,00 грн., 23.03.2017 року на суму 200,00 грн., 08.04.2017 року на суму 200,00 грн., 13.12.2016 року на суму 200,00 грн., 05.01.2017 року на суму 1000,00 грн., 03.11.2016 року на суму 200,00 грн., 27.12.2016 року на суму 1500,00 грн., 02.09.2016 року на суму 200,00 грн., 03.10.2016 року на суму 200,00 грн., 10.07.2016 року на суму 200,00 грн.. 01.08.2016 року на суму 1500,00 грн., 09.05.2016 року на суму 200,00 грн., 14.06.2016 року 200 грн., 17.03.2016 року 200,00 грн., 08..04.2016 року 200,00 грн., 18.01.2016 року на суму 300,00 грн., 17.02.2016 року на суму 500,00 грн., 17.11.2015 року на суму 300,00 грн., 18.12.2015 року 300,00 грн..

Вказана заява Індустріальним відділом державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) отримана 04.08.2021 року за №6737, що підтверджується відміткою на заяві (а.с.123 ВП №45352333).

У матеріалах виконавчого провадження міститься лист від 09.08.2021 року державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Михайленко Юлії Василівни, адресований ОСОБА_1 , про відмову в перерахунку заборгованості зі сплати аліментів у зв`язку з відсутністю у наданих квитанціях призначення платежу «аліменти» (а.с.132 ВП №45352333).

Втім, у матеріалах виконавчого провадження №45352333 відсутнє підтвердження направлення та отримання вказаної відмови державного виконавця Тютереву О.В..

Крім цього, ОСОБА_1 у скарзі вказав, що ним через електронну пошту 27.08.2021 року отримано від державного виконавця довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів без врахування наданих квитанцій, у зв`язку із чим він звернувся до суду зі скаргою.

Згідно зі ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з вимогами ст.449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи вказані обставини, суд відхиляє доводи заінтересованої особи ОСОБА_1 , стосовно пропуску скаржником строку на звернення до суду із поданою скаргою, то вважає розглянути справу по суті заявлених вимог.

Згідно ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Пунктом 13 постанови Пленуму ВСУ "Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26 грудня 2003 року N 14 передбачено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби (дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів).

Частиною 3 та 8 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Суд, дослідивши довідку-розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з жовтня 2012 року по 13.05.2019 рік(а.с.3), зазначає, що державним виконавцем не було враховано сплату боржником за дублікатами чеків АТ «ПриватБанк» від 21.07.2021 року з датою валютування 14.05.2018 року на суму 400,00 грн., 20.01.2018 року на суму 300,00 грн., 13.09.2020 року на суму 653,27 грн., 18.02.2018 року на суму 300,00 грн., 19.10.2017 року на суму 200,00 грн., 21.11.2017 року на суму 250,00 грн., 16.07.2017 року на суму 200,00 грн., 15.09.2017 року 200.00 року, 07.05.2017 року на суму 200,00 грн., 08.06.2017 року 200,00 грн., 23.03.2017 року на суму 200,00 грн., 08.04.2017 року на суму 200,00 грн., 13.12.2016 року на суму 200,00 грн., 05.01.2017 року на суму 1000,00 грн., 03.11.2016 року на суму 200,00 грн., 27.12.2016 року на суму 1500,00 грн., 02.09.2016 року на суму 200,00 грн., 03.10.2016 року на суму 200,00 грн., 10.07.2016 року на суму 200,00 грн.. 01.08.2016 року на суму 1500,00 грн., 09.05.2016 року на суму 200,00 грн., 14.06.2016 року 200 грн., 17.03.2016 року 200,00 грн., 08..04.2016 року 200,00 грн., 18.01.2016 року на суму 300,00 грн., 17.02.2016 року на суму 500,00 грн., 17.11.2015 року на суму 300,00 грн., 18.12.2015 року 300,00 грн..(а.с.410).

Судом встановлено, що всі вказані вище дублікати чеків у графі призначення платежу містять зазначення «перевод на карту приватбанка», та не містять цільового призначення платежу, а саме вказівки про те, що кошти перераховувались на рахунок стягувача в якості аліментів.

Суми перерахованих коштів не співпадають із сумами нарахованих аліментів, які зазначені у довідці-розрахунку.

Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.ст. 129, 129-1 Конституції України та ст.18 ЦПК України судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У постанові від 20 липня 2020 року у справі №362/4462/16-ц, провадження №61-10968св19 Верховний суд у складів колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду встановив наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості зі сплати аліментів саме у боржника.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стягувач ОСОБА_1 заперечуючи щодо задоволення скарги вказувала на те, що невраховані державним виконавцем платіжні документи не містять призначення платежу, а сплачені за такими платіжними документами грошові кошти не є аліментами.

Надані скаржником дублікати чеків, що мають призначення "перевод на карту приватбанка", не містять відомостей про призначення платежу по сплаті аліментів, а тому, на переконання суду, такий переказ грошових коштів може також вказувати й на інші виплати, не пов`язані зі сплатою аліментів, у тому числі: добровільна допомога на придбання для сина будь-яких речей, продуктів харчування, медикаментів чи лікування, оплати додаткових занять тощо.

Так, батьки несуть рівні права та обов`язки по вихованню та утриманню дитини, а тому сплата аліментів у розмірі ј частини від заробітку не може свідчити про рівність обох батьків у реалізації своїх обов`язків, у зв`язку з чим перерахування додаткових коштів на придбання будь-яких речей та потреб дитини є додатковим обов`язком по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

ОСОБА_1 в обґрунтування скарги зазначав, що перераховував кошти на ім`я ОСОБА_1 в якості аліментів, проте, останній належними та достатніми доказами не довів, що невраховані державним виконавцем платіжні документи підтверджують перерахування коштів саме на виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.02.2013 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , на користь матері ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд вважає, що державний виконавець діяв законно та обґрунтовано, а відтак у його діях не вбачається неправомірності.

Згідно зі ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки останнім не доведено належними та допустимими доказами викладені в скарзі обставини, на які він посилається.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 89, 259-261, 268, 353-354, 450-451 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , де заінтересована особа ОСОБА_1 , про визнання неправомірними дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Півлденно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Михайленко Юлії Василівни, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяті днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 29.11.2021 року.

Суддя