УХВАЛА

Іменем України

28 січня 2021 року

м. Київ

справа № 484/3454/16

провадження № 61-19156ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 жовтня

2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину удаваним та поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до

ОСОБА_1 про визнання правочину удаваним, визнання майна спільним майном подружжя та поділ майна подружжя.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області

від 19 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано удаваним договір дарування житлового будинку НОМЕР_6 , як такий, що вчинено для приховання договору купівлі-продажу, визнано, що 30 травня 2002 року між ОСОБА_3 , як продавцем, та ОСОБА_1 , як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку, загальною площею 66 кв. м, посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Токарчук С. А.

Визнано об`єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 : житловий будинок НОМЕР_6 ; незавершене будівництво садового будинку НОМЕР_7 ; квартиру № НОМЕР_1 ; магазин № НОМЕР_2 ; житловий будинок НОМЕР_8 ; автомобіль вантажний MAN 2005 року випуску, автомобіль вантажний MAN 2000 року випуску; причіп Kogel AWE 18; автомобіль вантажний DAF TE 95 XF; автомобіль Lexus LX 470; автомобіль Toyota Land Cruiser Prado; торгівельні павільйони № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_3 ; торгівельні вітрини та обладнання магазину; предмети домашнього вжитку (меблі).

Визнано право власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 за кожним у спільному майні подружжя на: частину житлового будинку НОМЕР_6 ; частину незавершеного будівництва садового будинку НОМЕР_7; частину квартири № НОМЕР_1; частину житлового будинку НОМЕР_8 ; частину автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, 2008 року випуску.

Виділено у приватну власність ОСОБА_2 : магазин № НОМЕР_2 , вартістю

400 750,00 грн; торгівельні павільйони № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_3 , вартістю 593 645,00 грн; торгівельні вітрини та обладнання, на загальну суму

105 450,00 грн; предмети домашнього вжитку: кухню вартістю 26 000,00 грн, стіл та стільці - 6 000,00 грн, вітальню - 8 000,00 грн, шафу-купе 17 000,00 грн,

ванну - 6 000,00 грн, меблеву стінку - 7 000,00 грн, тумби прикро ватні - 1 500,00 грн, вітальню - 2 000,00 грн, табуретки - 200,00 грн, стільці - 50,00 грн, а всього майна на суму 1 173 595,00 грн.

У рахунок поділу спільного майна ОСОБА_1 виділено продані ним автомобілі: автомобіль вантажний MAN 2005 року випуску; автомобіль вантажний MAN 2000 року випуску; причіп Kogel AWE 18; автомобіль вантажний DAF TE 95 XF 430; автомобіль Lexus LX 470, а всього майна на суму

1 596 450,00 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення 1/2 частки вартості внеску статутного капіталу ТОВ «ЮГ-Регіон-Плюс», що становить 178 500,00 грн відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про стягнення 2 022 750,00 грн боргових зобов`язань відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за продані вказані транспортні засоби в сумі 211 427,50 грн.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 14 травня 2019 року рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог ОСОБА_2 про визнання договору дарування удаваним, визнання житлового будинку НОМЕР_6 спільним майном подружжя та його поділ скасовано та в цій частині ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні таких вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 05 березня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 лютого 2019 року у незміненій частині та постанову Миколаївського апеляційного суду від 14 травня 2019 року залишено без змін.

У вересні 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 лютого

2019 року за нововиявленими обставинами.

Нововиявленою обставиною вважав рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 липня 2020 року, яким задоволено позов ОСОБА_4 до нього про стягнення 1 173 900,00 грн боргу за договором позики.

Посилаючись на те, що ці кошти були позичені ним у ОСОБА_4 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_2 , витрачені на будівництво торгових павільйонів, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та при поділі майна перейшли у приватну власність ОСОБА_2 , заявник просив переглянути рішення суду про поділ майна подружжя та визнати спільною сумісною власністю подружжя 1 173 900,00 грн заборгованості за розпискою перед ОСОБА_4 , та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частини боргу, а саме - 586 950,00 грн.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області

від 15 жовтня 2020 року, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року, в задоволенні заяви

ОСОБА_1 відмовлено.

21 грудня 2020 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області

від 15 жовтня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду

від 24 листопада 2020 року.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК Україниу разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини першої та другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Частиною п`ятою статті 423 ЦПК України визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 лютого 2019 року, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно виходив із того, що наведені заявником підстави та обставини, зокрема рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 липня 2020 року, яким задоволено позов ОСОБА_4 до нього про стягнення 1 173 900,00 грн боргу за договором позики, не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року за заявою ОСОБА_1

про перегляд за нововиявленими обставинамирішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину удаваним та поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська