справа № 631/1685/13-ц
провадження № 6/631/32/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Трояновської Т. М.

за участю секретаря судового засідання М`ячиної Ю. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі з єдиним унікальним № 631/1685/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області засобами поштового зв`язку надійшла заява від директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» Ю. А. Погорєлова, в якій останній просить видати дублікат виконавчого листа № 631/1685/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 999-00040115/1 від 18 лютого 2013 року в розмірі 37571 гривня 19 копійок та судових витрат у сумі 375 гривень 71 копійку у цивільній справі позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 631/1685/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 999-00040115/1 від 18 лютого 2013 року в розмірі 37571 гривня 19 копійок.

В обґрунтування вищевказаної заяви зазначено, що заочним рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 27 листопада 2013 року по цивільній справі № 631/1685/13-ц були позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 999-00040115/1 від 18 лютого 2013 року в розмірі 37571 гривня 19 копійок та судових витрат у сумі 375 гривень 71 копійку. 24 січня 2014 року Нововодолазьким районним судом Харківської області видано виконавчий лист № 631/1685/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 999-00040115/1 від 18 лютого 2013 року в розмірі 37571 гривня 19 копійок та судових витрат у сумі 375 гривень 71 копійку. 20 лютого 2014 року відділом державної виконавчої служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області було відкрито виконавче з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа. Як зазначив заявник, на підставі постанови Правління Національного банку України від 26 січня 2015 року № 20 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних», виконуючою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26 січня 2015 року № 16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Акціонерному товаристві «Імексбанк», з 27 травня 2015 року почато процедуру ліквідації Акціонерного товариства «Імексбанк».

31 березня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 126, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 999-00040115/1 від 18 лютого 2013 року, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт».

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 листопада 2020 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» () на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» (, місцезнаходження: 61183, місто Харків, вулиця Дружби Народів, будинок № 228 Б) у виконанні рішення суду у цивільній справі № 631/1685/13-ц, за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту № 999-00040115/1 від 18 лютого 2013 року в розмірі 37571 гривня 19 копійок та судових витрат у сумі 375 гривень 71 копійку.

20 вересня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» звернулося до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з заявою про надання інформації щодо обліку отримання виконавчого листа № 631/1685/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, на що 18 жовтня 2021 року було отримано лист про відсутність інформації стосовного отримання вказаного виконавчого листа. Враховуючи викладене директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» вважає, що оригінал виконавчого листа № 631/1685/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 999-00040115/1 від 18 лютого 2013 року в розмірі 37571 гривня 19 копійок та судових витрат у сумі 375 гривень 71 копійку, було втрачено при пересилці, у зв`язку з чим є правові підстави для видачі його дублікату, а також поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Уповноважений представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи були сповіщені своєчасно та належним чином відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України. 12 листопада 2021 року на електронну адресу суду директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» Погорєлов Ю. А. надіслав заяву, що була зареєстрована за вхідним № ЕП-1675/вх-21, відповідно до якої просив суд розгляд справи провести за відсутності представника заявника, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Заінтересована особа боржник ОСОБА_1 у судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав.

Відповідно до частини 3 статті 433 Цивільного процесуального кодексу України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Приймаючи до уваги той факт, що судом створені необхідні умови для реалізації учасниками справи, своїх процесуальних прав на участь у розгляді справи в суді, враховуючи, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе провести судове засідання без участі сторін.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутністю учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо та неупереджено з`ясувавши обставини справи та всі фактичні данні, які мають значення для вирішення питання, пов`язаного із видачею дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання й на які заявник посилалась як на підставу своїх вимог, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області, ухваленому у заочному порядку 27 листопада 2013 року по цивільній справі з єдиним унікальним № 631/1685/13-ц, з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 999-00040115/1 від 18 лютого 2013 року в розмірі 37571 гривня 19 копійок та судові витрати у сумі 375 гривень 71 копійку.

За результатами розгляду цивільної справи у відповідності до заяви Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» 24 січня 2014 року Нововодолазький районним судом Харківської області на адресу позивача був направлений відповідний виконавчий лист.

31 березня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 126, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 999-00040115/1 від 18 лютого 2013 року, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт».

Відповідно до Витягу з реєстру договорів та боржників, який є додатком № 1 до Договору № 126 про відступлення прав вимоги від 31 березня 2020 року під № 10136 зазначено боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 999-00040115/1 від 18 лютого 2013 року.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 листопада 2020 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» у виконанні рішення суду у цивільній справі з єдиним унікальним № 631/1685/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту № 999-00040115/1 від 18 лютого 2013 року в розмірі 37571 гривня19 копійок та судових витрат у сумі 375 гривень 71 копійку.

У зв`язку з укладенням Договору про відступлення прав вимоги № 126 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» було отримано лист Нововодолазького відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 10 вересня 2021 року № 19986 з якого з`ясовано, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 42102625 з виконання виконавчого листа № 631/1685/13-ц, виданого 24 січня 2014 року Нововодолазьким районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 коштів в сумі 37571 гривня 19 копійок та судових витрат 375 гривень 71 копійку. 21 серпня 2014 року виконавчий документ був повернутий стягувачу, Публічному акціонерному товариству «Імексбанк», відповідно до пункту 2 частини 1 статті 47, статті 50 Закону України «Про виконавче провадження». З того часу, виконавче провадження з примусового виконання заочного рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 27 листопада 2013 року не відкривалось та повторно виконавчий лист до відділу не надходив.

Згідно відповіді уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» від 11 жовтня 2021 року № 078-60-152/21 у Фонді відсутня інформація щодо виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 999-00040115/1 від 18 лютого 2013 року, оскільки останні до Фонду не надходили.

З цього приводу слід зазначити, що відповідно до приписів статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до приписів пункту 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону від 15 грудня 2017 року), у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Згідно з діючим законодавством України дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акту. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Отже єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17), від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).

Верховний Суд роз`яснив, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

У той же час, обов`язковою умовою видачі дублікату виконавчого документу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду. Тобто, вирішуючи питання про видачу дублікату виконавчого документу, суд повинен перевірити строки, встановлені для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Разом із тим, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 22 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа 24 січня 2014 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки, зокрема інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Отже, заяву про видачу дубліката виконавчого листа може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа.

Відповідно до частини 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Таке ж право стягувача закріплене у статті 433 Цивільного процесуального кодексу України.

Тобто, із заявою про видачу дубліката виконавчого документу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення його до виконання, а у разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подавати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дублікату виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Заявник у поданій заяві посилається на той факт, що виконавчий лист № 631/1685/13-ц, виданий Нововодолазьким районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» заборгованість за кредитним договором № 999-00040115/1 від 18 лютого 2013 року у розмірі 37571 гривня 19 копійок та судових витрат у сумі 375 гривень 71 копійку було втрачено при пересилці.

Натомість, якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документу повинно бути надано відповідні докази довідки органів зв`язку або державного виконавця. До поданої заяви було надано лист Нововодолазького відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з якої вбачається, що 21 серпня 2014 року виконавчий документ був повернутий стягувану згідно пункту 2 частини 1 статті 47, статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» та повторно виконавчий лист до відділку не надходив, що ніяким чином не підтверджує факту втрати виконавчого документу при пересилці.

Обов`язок пред`явити виконавчий лист до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», покладено саме на стягувача.

Даних про те, що після 2014 року згаданий виконавчий документ направлявся на примусове виконання до Відділу державної виконавчої служби, матеріали справи не містять.

Звертаючись до суду з заявою директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» просив також поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Так, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

У статті 89 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано,що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно з положеннями частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, перелік причин, які слід вважати поважними для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, щодо причин пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа та залежно від встановлених обставин та характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений судом за умови, якщо заявник доведе належними і допустимими доказами існування обставин, які об`єктивно перешкоджали йому вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що пропустила цей строк, і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного пред`явлення виконавчого документа до виконання у визначений законом строк.

Відповідно до статті 126 Цивільного процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом; документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у частинах 1 та 2 статті 127 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

В даному випадку директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» до матеріалів заяви не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Факт відсутності такого виконавчого документа на виконанні у виконавчій службі, на який міститься посилання в заяві, сам по собі не свідчить про втрату виконавчого листа стягувачем чи виконавчою службою, а також не містить даних щодо причин пропуску строку його пред`явлення до виконання.

Обставини, за яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» набуло статус стягувача за заочним рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 27 листопада 2013 року у справі з єдиним унікальним № 631/1685/13-ц, не є такими, що можуть бути визнані судом поважними, оскільки вони стосувались укладання цивільно-правової угоди набувачем у рамках примусового виконання одного судового рішення, за яким до право набувача переходили права та обов`язки правонаступника, в тому числі і обов`язок дотримуватись встановлених законом строків.

Наявність будь-яких інших обставин, які б перешкоджали стягувачу повторно і вчасно пред`явити виконавчий лист до виконання і/або подати до суду заяву про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, у встановлений законом строк, судом не встановлено.

Так, суд вважає, що у стягувача були відсутні обставини, що об`єктивно перешкодили йому належно реалізувати своє право на звернення до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання і подачу виконавчого документа до виконання у строки встановлені законом.

При цьому, суд зауважує, що із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання.

Судом встановлено, та вбачається з матеріалів справи, що з серпня 2014 року стягувач не цікавився ходом виконавчого провадження та не звертався повторно до відділу виконавчої служби із заяво про відкриття виконавчого провадження, а також не звертався до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Доказів та будь-яких обґрунтувань щодо неможливості звернення із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та із заявою про поновлення строку для пред`явлення його до примусового виконання в період з 2014 року по 2021 рік матеріали справи та заява не містять.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 Цивільного кодексу України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року (заява № 32053/13) у справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

У вищевказаному рішенні Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, оскільки вказані заявником причини не є причини

При цьому у відповідності до частини 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України суд бере до уваги правові висновки, які містяться у пунктах 44 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) в яких вказано, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1401-VІІІ). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 Цивільного процесуального кодексу України); близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного кодексу України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся до суду з заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України). Якщо строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Враховуючи вище викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтею 129 1 Конституції України, статями 1 5, 12, 13, 19, 23, 76 81, 89, 247, 260, 261, 353, 433 Цивільного процесуального кодексу України, підпунктом 17.4 пункту 17 розділу VIIІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі з єдиним унікальним № 631/1685/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Суддя: Т. М. Трояновська