Постанова

Іменем України

29 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 204/829/21

провадження № 61-12733св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Держава Україна в особі Дніпропетровського окружного адміністративного суду, Третій апеляційний адміністративний суд, Верховний суд Касаційного адміністративного суду, Кабінет Міністрів України, Міністерство юстиції України,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2021 року вскладі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Макарова М. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог та судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Дніпропетровського окружного адміністративного суду, Третього апеляційного адміністративного суду, Верховного суду Касаційного адміністративного суду, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України, у якому просив відшкодувати за рахунок держави моральну шкоду:

- ОСОБА_2 за моральні страждання впродовж 2006-2021 років у розмірі 10 000 місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

- ОСОБА_2 за моральні страждання впродовж 2006-2021 років у розмірі 10 000 місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

- ОСОБА_3 за моральні страждання впродовж 2006-2021 років у розмірі 10 000 місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

- ОСОБА_4 за моральні страждання впродовж 2006-2021 років у розмірі 10 000 місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

- відшкодувати ОСОБА_2 одноразову матеріальну шкоду (упущену вигоду), яка складає 1% від розміру субсидій для громадян на 2021 рік для оплати енергоносіїв та комунальних послуг у розмірі 350 000 000, 00 грн;

- відшкодувати ОСОБА_2 одноразову матеріальну шкоду (упущену вигоду), яка складає 1% від розміру субсидій для громадян на 2021 рік для оплати енергоносіїв та комунальних послуг у розмірі 350 000 000, 00 грн;

- відшкодувати ОСОБА_3 одноразову матеріальну шкоду (упущену вигоду), яка складає 1% від розміру субсидій для громадян на 2021 рік для оплати енергоносіїв та комунальних послуг у розмірі 350 000 000, 00 грн;

- відшкодувати ОСОБА_4 одноразову матеріальну шкоду (упущену вигоду), яка складає 1% від розміру субсидій для громадян на 2021 рік для оплати енергоносіїв та комунальних послуг у розмірі 350 000 000, 00 грн;

- відшкодувати ОСОБА_3 матеріальну шкоду за період з 01 січня 2007 року по дату забезпечення реалізації у виробництво спільної інтелектуальної власності по вказаним заявкам на винаходи у розмірі всіх місячних мінімальних Єдиних соціальних внесків до Пенсійного фонду;

- відшкодувати ОСОБА_3 матеріальну шкоду за період з 01 січня 2007 року по дату її виплати шкоду у розмірі всіх місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

- відшкодувати ОСОБА_4 матеріальну шкоду за період з 01 вересня 2015 року по дату забезпечення реалізації у виробництво спільної інтелектуальної власності по вказаним заявкам на винаходи у розмірі всіх місячних мінімальних Єдиних соціальних внесків до Пенсійного фонду;

- відшкодувати ОСОБА_4 матеріальну шкоду за період з 01 вересня 2015 року по дату її виплати шкоду у розмірі всіх місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб за вказаний період;

- відшкодувати ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі вартості газу та електричної енергії за опалювальний період 2020-2021 роки, а також можливості повернення боргу, який, на день звернення до суду, становить 32 000, 00 грн;

- перерахувати вказані кошти за моральні страждання у розмірі 40 000 місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб та упущену вигоду у розмірі 1 400 000 000, 00 грн, які є коштами платників податків, на рахунок Благодійного фонду «Екологія-Геос».

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2021 року у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 в частині позовних вимог до Держави Україна в особі Дніпропетровського окружного адміністративного суду, Третього апеляційного адміністративного суду, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення моральної і матеріальної шкоди відмовлено.

Позовну заяву ОСОБА_2 в частині позовних вимог до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення моральної і матеріальної шкоди передано на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме для оплати судового збору та надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з наведенням поважності підстав для його пропуску.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2021 року.

Постановляючи вказану ухвалу, апеляційний суд виходив з того, що заявник не виконав вимоги ухвали суду щодо залишення його апеляційної скарги без руху, а саме не подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження з наведенням поважності підстав його пропуску.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

30 липня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2021 року й направити справу для подальшого розгляду до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що оскаржувані ухвали постановлені з порушенням статей 6, 13 та 53 Європейської конвенцій з прав людини, статей 8 та 55 Конституції України, оскільки має місце перевищення суддями своїх повноважень та скасування суддями дії Європейської конвенцій з прав людини та Конституції України.

За викладених обставин вважає, що суди попередніх інстанцій під час ухвалення оскаржуваних судових рішень порушили норми матеріального та процесуального права, передбачені статтями 2, 10, частиною п'ятою статті 186 ЦПК України, обмежили гарантії його прав на звернення до суду та на розгляд справи у суді.

Рух справи в суді касаційної інстанції

У липні 2021 року ОСОБА_2 надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2021 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2021 року в частині оскарження ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2021 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

14 вересня 2021 року справа № 204/829/21 надійшла до Верховного Суду.

Третій апеляційний адміністративний суд, Кабінет Міністрів України та Міністерство юстиції України надіслали відзиви на касаційну скаргу, у яких просили залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції без змін.

Позиція Верховного Суду

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У статті 129 Конституції України одними із основних засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов'язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За приписами частини другої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (частина третя статті 354 ЦПК України).

Вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги визначені статтею 356 ЦПК України.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (частина друга статті 357 ЦПК України).

Частинами третьою та четвертою статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Установлено, що ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2021 року.

Постановляючи 22 червня 2021 року ухвалу про залишення апеляційної скарги ОСОБА_2 без руху, Дніпровський апеляційний суд виходив із того, що апеляційна скарга подана після закінчення строку, установленого частиною першою статті 354 ЦПК України, і заявником не ставиться питання про поновлення цього строку, а також не сплачено судовий збір за звернення до суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху була надіслана апеляційним судом на поштову адресу ОСОБА_2 , зазначену ним у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 , та отримана заявником особисто 13 липня 2021 року, що підтверджується матеріалами справи № 204/829/21 (а. с. 179, 181).

Встановивши, що копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху була надіслана засобами поштового зв'язку на адресу ОСОБА_2 , яку він сам вказав у позовній заяві, та була отримана ним 13 липня 2021 року, що свідчить про належне повідомлення заявника про залишення його апеляційної скарги без руху, у визначений судом строк ОСОБА_2 не усунув недоліки апеляційної скарги шляхом подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з наведенням поважності підстав його пропуску, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2021 року.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення прийнятез неправильним застосуванням судом норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Не може бути скасоване правильне по суті й законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2021 року залишити без змін.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко