Справа № 490/1288/20
н/п 2/490/291/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

01 лютого 2021 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Шолох Л.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.05.2017 року та 30.06.2017 року, ухваленим у цивільній справі № 490/4123/16-ц.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддіми від 29 січня 2021 року для розгляду цієї справи визначено суддю ОСОБА_2 .

Зі змісту позовної заяви слідує, що предметом спору у даній справі є правомірність дій судді Подзігун Г.В. під час розгляду означеної справи.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17.07. 1997 р.) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

З численної практики Європейського суду з прав людини (у справах "Хаушильд проти Данії", "Фей проти Австрії", "Фей проти Австрії", "Бочан проти України" та інших) слідує, що суддя повинен бути відведений від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Кодексу суддівської етики, затверджений XI (черговий) з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, а саме його статтею 15 визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Приписами пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші (аніж визначені у пунктах 1-4 цієї частини) обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Із наведеного вище слідує, що у даному випадку існують обставини, які унеможливлюють об`єктивний та неупереджений розгляд даної справи, адже вимоги позову стосуються рішення, що було ухвалено у складі одного із суддів Центрального районного суду м. Миколаєва.

За таких обставин, з метою уникнення будь-яких сумнівів у учасників судового розгляду та будь-якого іншого стороннього спостерігача в об`єктивності та упередженості судді Шолох Л.М. при розгляді вищевказаної справи, вважаю неможливим здійснювати її розгляд. У зв`язку із цим вважаю за необхідне заявити собі самовідвід від її розгляду.

Дану справу слід передати для повторного автоматичного розподілу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 39, 40, 258-260, 261 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Відвести суддю Шолох Л.М. від розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Шолох