Ухвала

28 січня 2021 року

м. Київ

справа № 629/1974/18

провадження № 61-16658ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянувши касаційну скаргу приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Руденко Тетяни Василівни на постанову Харківського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Руденко Тетяна Василівна, про визнання договору міни недійсним та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Лозівська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним,

встановив:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просила:

- визнати недійсним договір міни земельної ділянки, серія та номер 4349, укладений 10 липня 2003 року площею 5,8091 га та площею 1, 2965 га на свиню відгодовану, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

- скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 5,8091 га та площею 1, 2965 га, що розташована на землях Царедарівської сільської ради Лозівського району Харківської області згідно договору міни від 10 липня 2003 року.

У січні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , у якому просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05 липня 2006 року ВСХ № 812085, видане ОСОБА_1 Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 січня 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 .

Постановою Харківського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року в оскаржуваній частині рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 січня 2020 року скасовано.

Задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Руденко Т. В., про визнання договору міни недійсним та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Визнано недійсним договір міни земельної ділянки, серія та номер № 4349, укладений 10 липня 2003 року, площею 5,8091 га та площею 1, 2965 га на свиню відгодовану, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 5,8091 га та площею 1, 2965 га, що розташовані на землях Царедарівської сільської ради Лозівського району Харківської області згідно договору міни від 10 липня 2003 року.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 762, 00 грн судового збору.

07 листопада 2020 року приватний нотаріус Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Руденко Т. В. звернулася до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

На виконання вимог вищевказаної ухвали заявником надіслано до Верховного Суду копію квитанції про доплату судового збору у встановленому розмірі та касаційну скаргу у новій редакції.

Підставами касаційного оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 рокузаявникзазначає неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме:

- судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 227/1506/18, від 15 січня 2020 року у справі № 200/19766/16-ц, від 28 січня 2020 року у справі № 199/153/17-ц.

Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 05 березня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков