Справа № 462/6350/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року м.Львів

Залізничний районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді Кирилюка А.І.,

при секретарі Бондаренко А.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача 11320,38 грн. заборгованості за кредитним договором та стягнути 2270 грн. судового збору. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 20000 грн. При укладанні договору відповідач дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Крім того, умовами договору була передбачена відповідальність за порушення строків платежів по грошових зобов`язаннях, передбачених кредитним договором у вигляді сплати пені та штрафу. Відповідач взятих на себе зобов`язань перед банком не виконує, суму кредиту не повертає. В зв`язку з наведеним, просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості.

Ухвалою суду від 21.09.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. /а.с.96-97/

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, а тому згідно із ч.8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладеного кредитного договору.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку /а.с.42/.

Позивач зазначає, що відповідач, підписавши заяву підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

На підтвердження своїх вимог позивач до матеріалів позовної заяви надав витяг з Умов та Правил надання банківських послуг /а.с.43-75/, копію паспорта відповідача /а.с.78-79/, анкету-заяву відповідача /а.с.42/, довідку про зміну кредитного ліміну /а.с.40/, виписку з кредитної карти за договором б/н /а.с.21-39/.

При цьому суд зазначає, що вищезазначені Умови та Правила надання банківських послуг не містять підписи відповідача, проте останній не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови та Правила не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України, визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Відповідно до статей 527 та 530 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а стаття 615 ЦК України, встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

З виписки по кредитному рахунку відповідача ОСОБА_1 убачається, що він з жовтня 2014 року по листопад 2020 року користувався кредитними коштами шляхом зняття готівки, переказів з карти, оплати карткою першого платежу за покупку, переказу коштів, а також відбувалась сплата щомісячних платежів, за результатами чого на картковому рахунку у листопаді 2020 року залишок після проведення всіх операцій склав від`ємне значення, а саме: (мінус) 12 073,80 грн. /а.с.21-39/.

Як убачається з розрахунку суми заборгованості, відповідач взятих на себе зобов`язань перед позивачем належним чином не виконує, в зв`язку з чим така становить 11 320,38 гривень. /а.с.19-20/

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували вищевказаний розрахунок суми боргу, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору, а відтак, суд, перевіривши зазначений розрахунок, знаходить його підставним.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню.

Беручи до уваги також те, що позов задоволено, суд вважає, що на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 2270 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 81,89,141,263-265,274-279 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 11 320,38 гривень заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 2270 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» /місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського,1Д; /.

Відповідач: ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Кирилюк А.І.