н/п 2/490/1159/2021 Справа № 490/8917/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 січня 2021 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А,

при секретарі - Дудник Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2020 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 . В листопаді 2020 року позивач звернулася до приватного нотаріуса ММНО Денисової О.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого брата, проте постановою від 24.11.2020 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як договір купівлі-продажу нерухомого спадкового майна, повинен бути нотаріально посвідченим, а не зареєстрований на біржі, коли, однією із сторін є громадянин. Після смерті ОСОБА_4 є спадкоємець першої черги - ОСОБА_2 , який надав приватному нотаріусу Денисовій О.О. заяву про відмову від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька на користь позивача. Спадкове майно було придбано спадкодавцем за час шлюбу з ОСОБА_3 . Шлюб між ними розірваний 13.10.2009 року. ОСОБА_3 з позовом до спадкодавця про поділ майна подружжя не зверталася. Не бажає виділяти у нотаріальному порядку частку майна подружжя у спадковому майні. Батьки позивача та спадкодавця ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2020 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

Ухвалою від 16.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивачка та її представник надали до суду заяву про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити.

Відповідачі надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частини 1, 4 статті 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи викладене, те, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому засіданні.

Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_6 , батьками якої є: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_2 , що підтверджується актовим записом №3204 у Свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_4 , батьками якого є: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_2 , що підтверджується актовим записом №54 у Свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 .

10 грудня 1982 року ОСОБА_6 одружилася з ОСОБА_7 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_5 .

28 жовтня 1994 року ОСОБА_4 придбав квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Договору №793 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Південною товарною біржею за №793.

13 жовтня 2009 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 .

Після його смерті відкрилася спадщина.

При зверненні до приватного нотаріуса ММНО Денисової О.О. з заявою про прийняття спадщини, 24.11.2020 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ не надано та відомості щодо реєстрації права власності на ім`я померлого відсутні.

Згідно матеріалів спадкової справи №20/20, наданої приватним нотаріусом ММНО Денисовою О.О., з заявою про прийняття спадщини звернулася сестра померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами ст. ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1262 ЦК України, У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Враховуючи те, що позивачка не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 284 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Гуденко