Справа № 298/131/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.,

за участі секретаря: Купар Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Великоберезнянського районного суду від 30 березня 2017 року, головуючий суддя Тарасевич П.П., у справі за позовом Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 31.03.2008 року укладено договір кредиту-поруки № 103/2, згідно якого Перечинська кредитна спілка «Тур`я» надала, а ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8 500 грн. на 24 місяці з 31 березня 2008 року по 28 березня 2010 року з платою за користування ним у розмірі 45 % річних. За вказаним договором кредиту-поруки ОСОБА_2 , виступив в якості поручителя і взяв на себе зобов`язання перед позивачем солідарно з боржником відповідати за виконання ним свого обов`язку за кредитним договором. Оскільки ОСОБА_1 не виконує взятих на себе вищевказаним договором зобов`язань, у неї станом на 24 січня 2017 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 28 488,76 грн., з яких: 6 503,47 грн. заборгованість по кредиту, 21 985, 29 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом. З врахуванням наведенного позивач просив стягнути з відповідачів солідарно вказану суму боргу.

Рішенням Великоберезнянського районного суду від 30 березня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» (, МФО 351005) заборгованість у сумі 28 488 (двадцять вісім тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн. 76 коп., з яких: 6 503,47 грн. заборгованість по кредиту; 21 985,29 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове про відмову у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 14 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Великоберезнянського районного суду від 30 березня 2017 року в частині солідарного стягнення судового збору скасувати, стягнувши його на користь держави з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в розмірі по 800 грн. з кожного.

В решті рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 29 січня 2020 року касаційну скаргу задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 14 червня 2017 року

в частині задоволення позовних вимог Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 21 985,29 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом скасовано.

Справу № 298/131/17 в частині позовних вимог Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 21 985,29 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області

від 30 березня 2017 року та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 14 червня 2017 року в частині задоволення позовних вимог Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 6 503,47 грн заборгованості за кредитом залишено без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Cудом встановлено, що 31 березня 2008 року між КС «Тур`я» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту-поруки № 103/2, згідно з яким КС «Тур`я» зобов`язалася надати позичальникові грошові кошти у розмірі 8 500,00 грн на умовах строковості, звітності, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування кредитом, визначені договором. Кредит надається терміном на 24 місяці з 31 березня 2008 року до 28 березня 2010 року, за користування яким сплачуються 45 % річних.

За цим же договором ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання солідарно

з ОСОБА_1 відповідати в повному обсязі перед позивачем за своєчасне та повне виконання боржником свого обов`язку за кредитним договором.

Згідно з пунктом 5.1 договору кредиту-поруки від 31 березня 2008 року № 103/2 поручитель поручається перед спілкою за виконання позичальником обов`язків за договором та відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі солідарно терміном на десять років з дня укладення договору але не раніше виконання всіх зобов`язань за ним.

Відповідно до пункту 8.1 договору кредиту-поруки сторони домовилися про встановлення десятирічної позовної давності.

Згідно з видатковим касовим ордером від 31 березня 2008 року № 224 ОСОБА_1 отримала кредитні кошти.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 24 січня 2017 року становить 28 488,76 грн, з яких 6 503,47 грн заборгованість за кредитом, 21 985,29 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

За змістом статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають в його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило

є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так

і недоговірних зобов`язань.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 1.2 договору кредиту-поруки від 31 березня

2008 року № 103/2 встановлений строк дії цього договору до 28 березня

2010 року, у зв`язку з чим право позивача нараховувати передбачені кредитним договором проценти за кредитом після закінчення спливу визначеного договором строку кредитування припинилося.

Умовами спірного кредитного договору встановлено щомісячну сплату процентів за кредитом у розмірі 45 % річних до 28.03.2010 року.

Як вбачається з наданого розрахунку заборгованість по відсотках за користування кредитом становить - 4539,46 грн. (а.с.7).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до ст.376 ЦПК України в частині позовних вимог Перечинської районної кредитно спілки «Тур`я» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення 21 985,29 гривень заборгованості за відсотками за користування скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України,колегія суддів,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Великоберезнянського районного суду від 30 березня 2017 року в частині позовних вимог Перечинської районної кредитно спілки «Тур`я» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення 21 985,29 гривень заборгованості за відсотками за користування скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» (, МФО 351005) 4539,46 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 1 лютого 2021 року.

Головуючий

Судді