Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/687/20
Провадження № 2-сз/506/1/21
У Х В А Л А

02.02.2021 року с.м.т. Окни

Суддя Красноокнянського районного суду Одеської області Чеботаренко О.Л., розглянувши заяву АТ КБ «Приватбанк» про повернення судового збору по справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про повернення судового збору, яка обґрунтована тим, що рішенням суду від 05.01.2021 року по справі №506/687/20 вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені повністю. В мотивувальній частині рішення зазначено, що від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов визнає повністю. Ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Але оскільки питання судових витрат вирішено в рішенні суду і посилання на цю статтю вичерпано, то окремо позивачу надається законодавча можливість повернення додатково 50 відсотків судового збору за ухвалою суду (ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір») без встановлення строку для цього. На підставі зазначеного АТ КБ «Приватбанк» просив повернути судовий збір в сумі 1051 грн., який було сплачено за платіжним дорученням №PROMK1016B48GG від 16.10.2020 року.

Розглянувши зазначену заяву, приходжу до наступного висновку.

Ч.1 ст.142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення по справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічні положення містить також ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Так, в провадженні Красноокнянського районного суду Одеської області перебувала справа №506/687/20 (провадження №2/506/23/21) за позовом Акціонерного Товариства Комерційного Банку Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 10731 грн.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у сумі 2102 грн. за платіжним дорученням №PROM6B48GG від 16.10.2020 року.

05 січня 2021 року по даній справі ухвалено рішення, яким позов задоволено повністю та стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 10731 грн. та понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1051 грн.

Окрім того, так як відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то абзацом 3 резолютивної частини рішення зобов`язано Управління Державної казначейської служби України в Окнянському районі Одеської області повернути АТ КБ «Приватбанк» 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у сумі 1051 грн. сплаченого за платіжним дорученням №PROM6B48GG від 16.10.2020 року.

Що стосується платіжного доручення №PROMK1016B48GG від 16.10.2020 року, на яке заявник посилався як на документ, яким підтверджується факт сплати судового збору в даній справі, слід зазначити, платіжне доручення з зазначеним номером до матеріалів справи АТ КБ «Приватбанк» не долучалось. Так, як до позовної заяви в основній справі, так і до заяви про повернення судового збору, на підтвердження сплати судового збору долучено платіжне доручення з іншим номером, а саме: №PROM6B48GG від 16.10.2020 року і саме щодо судового збору за цим платіжним дорученням судом в рішенні було вирішене питання щодо розподілу судових витрат та повернення 50% судового збору.

Таким чином, питання щодо повернення позивачу 50% сплаченого судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, у вищевказаному рішенні суду від 05.01.2021 року вирішено.

Посилання АТ КБ «Приватбанк» на ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» як на підставу додаткового стягнення 50% судового збору є безпідставними, так як за таких умов позивачу із державного бюджету було б стягнуто весь судовий збір, сплачений за звернення до суду, а крім того, ще 1051 грн. в якості відшкодування судових витрат позивача на сплату судового збору рішенням суду по даній справі стягнуто з відповідача. Тобто, у разі задоволення даної заяви, позивачу було б відшкодовано судовий збір на загальну суму 3153 грн. (двічі повернуто по 1051 грн. на суму 2102 грн. та стягнуто з відповідача 1051 грн.), тоді як позивачем сплачено лише 2102 грн. судового збору.

З урахуванням зазначеного, підстави для задоволення заяви АТ КБ «Приватбанк» про повернення судового збору відсутні, у зв`язку з чим у її задоволенні слід відмовити.

При цьому, слід звернути увагу заявника на те, що відповідно до ст.44 ЦПК України, учасники справи повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Керуючись ст.ст.142, 259, 260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви АТ КБ «Приватбанк» про повернення судового збору по справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. Л. Чеботаренко