провадження № 2/243/312/2021
справа № 243/9657/20
«01» лютого 2021 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Воронкова Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Нікіфорової В.В.
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Слов`янський курорт» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні,-
До судового засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Представник відповідача, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи не надав, тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає можливим, відповідно до правил ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вирішити справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Так, з наданих суду письмових доказів встановлено, що у період з 25 лютого 2020 року по 22 липня 2020 року позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах.
22 липня 2020 року, згідно Наказу 19/П , ОСОБА_1 було звільнено на підставі ч.3 ст.99 ЦК України та на підставі п.5.ч.1 ст.47 КЗпП України. Компенсація за невикористану відпуску 9 днів. (а.с.9).
Вказані обставини підтверджені позивачем та не спростовані у належний спосіб відповідачем.
Зі змісту ч.7 ст.43 Конституції України, ч.1 ст.115 КЗпП України, відповідач мав виплачувати працівнику заробітну плату регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженому у встановленому порядку, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.
Згідно ч.1 ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.
Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Згідно з ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці ( норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок ( окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.
Частиною першої ст.47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України.
З оглядом на зазначене суд набуває висновку про доведеність факту порушення трудових прав позивача щодо своєчасності виплати заробітної плати та необхідність їх захисту, а тому, позові вимоги є обґрунтованими, законними, доведеними та такими, що підлягають задоволенню,
Позивач, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, а тому, на підставі вимог ч.1, 6 ст. 141 ЦПК України, з урахуванням обсягу задоволених позовних вимог, суд вважає, що з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 78, 128, 131, 133, 141, 259, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 95, 115, 116 КЗпП України, ЗУ «Про оплату праці», ЗУ «Про судовий збір», суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Слов`янський курорт» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду Через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков