КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/9135/17 Головуючий у 1 інстанції: Пінкевич Н.С.
Провадження № 2-ві/824/95/2021 Доповідач:Савченко С.І.
У Х В А Л А

30 листопада 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Савченка С.І., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Довгун Ірини Володимирівни про відвід колегії у складі суддів Ратнікової В.М., Левенця Б.Б., Борисової О.В. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

До Київського апеляційного суду надійшла цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року у складі колегії суддів Ратнікової В.М., Левенця Б.Б., Борисової О.В. поновлено третій особі ОСОБА_2 процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2019 року та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2019 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року вказану справу призначено до розгляду на 02 грудня 2021 року о 10 год. 30 хв.

26 листопада 2021 року представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Довгун І.В. подала до Київського апеляційного суду заяву про відвід колегії у складі суддів Ратнікової В.М., Левенця Б.Б., Борисової О.В., обґрунтовуючи її тим, що ухвала від 16 листопада 2021 року про поновлення строку та відкриття апеляційного провадження була прийнята з грубим порушенням преклюзивних строків на апеляційне оскарження, свідомим ігноруванням очевидних доказів, наявних в матеріалах справи. Зокрема, представник позивачки адвокат Довгун І.В. вважає, що строк на апеляційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2019 року ОСОБА_2 був поновлений неправомірно, оскільки апеляційну скаргу ним подано після спливу 2 років і 4 місяців з дня складення повного судового рішення скаржник. ОСОБА_2 був залучений судом першої інстанції до участі у справі в якості третьої особи 09 квітня 2019 року, належним чином викликався у судові засідання, що підтверджується матеріалами справи, проте питання повідомлення чи неповідомлення третьої особи ОСОБА_2 про розгляд справи при вирішенні питання про відкриття провадження взагалі суддями Ратніковою В.М., Левенцем Б.Б. та Борисовою О.В. не досліджувалося. Метою подання апеляційної скарги ОСОБА_2 є надання можливості своїй рідній сестрі ОСОБА_3 ухилитися від виконання законного рішення, ухваленого іменем України, оскільки рішення суду першої інстанції від 24 червня 2019 року жодним чином не стосувалося прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків ОСОБА_2 . Дане рішення ухвалено виключно щодо прав ОСОБА_1 (позикодавця) та щодо обов`язків ОСОБА_3 (позичальника) за договором позики. Суддями Ратніковою В.М., Левенцем Б.Б. , Борисовою О.В. при постановленні ухвали від 16 листопада 2021 року порушено право ОСОБА_1 на обов`язковість остаточного судового рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року у складі колегії суддів Ратнікової В.М., Левенця Б.Б., Борисової О.В. заяву представника ОСОБА_1 адвоката Довгун І.В. про відвід колегії у складі суддів Ратнікової В.М., Левенця Б.Б., Борисової О.В. визнано необґрунтованою і справу передано до канцелярії апеляційного суду для автоматизованого розподілу в порядку, встановленому ч.3 ст.40 ЦПК України, згідно якої вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається у порядку ст.33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу для вирішення питання про відвід визначено суддю-доповідача Савченка С.І., 29 листопада 2021 року справу передано судді для розгляду.

Відповідно до ч.8, ч.11 ст.40 ЦПК України питання про відвід суду вирішується суддею без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в заяві про відвід, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід колегії у складі суддів Ратнікової В.М., Левенця Б.Б., Борисової О.В. з наступних міркувань.

Так, згідно ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 2 ст. 36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього кодексу.

Посилаючись у заяві на те, що існують обставини, що викликають сумнів у неупередженості та необ`єктивності судді (п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України), заявник як не навів про це переконливих мотивів, так і не надав про це відповідних доказів.

Як вбачається із заяви представника ОСОБА_1 адвоката Довгун І.В. про відвід заявник фактично не погоджується з процесуальним рішенням колегії у складі суддів Ратнікової В.М., Левенця Б.Б., Борисової О.В. щодо поновлення ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 червня 2019 року та відкриття апеляційного провадження у справі.

Проте, відповідно до приписів ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин незгода представника ОСОБА_1 адвоката Довгун І.В. з процесуальним рішенням колегії суддів не може бути підставою для відводу в силу вказівки закону.

При цьому апеляційний суд враховує, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене за відсутності скаржника ОСОБА_2 , а у справі відсутні відомості про вручення скаржнику чи отримання останнім судового рішення, до 12 жовтня 2021 року, коли він ознайомився з матеріалами справи.

При вирішенні заяви представника позивачки адвокат Довгун І.В. про відвід колегії суддів, апеляційний суд враховує, що за змістом ч.4 ст.10 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (§ 49-52) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обгрунтованими.

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладені у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (§ 46) де зазначено. що наявність безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу.

Апеляційний суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність будь-яких підстав стверджувати, що колегія у складі суддів Ратнікової В.М., Левенця Б.Б., Борисової О.В. виявляє упередженість щодо розгляду даної справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно з`ясувати, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані. Водночас обставини, покладені в основу заяви представника ОСОБА_1 адвоката Довгун І.В. про відвід колегії, не свідчать про існування підстав, визначених у ст.36 ЦПК України, які викликають чи можуть викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів.

Отже, проаналізувавши обставини, наведені представником позивача у його заяві про відвід колегії суддів від участі у розгляді даної справи суд дійшов висновку, що їх не можна вважати об`єктивно обгрунтованими. Підстав для встановлення будь-якої прямої чи побічної зацікавленості суддів Київського апеляційного суду Ратнікової В.М., Левенця Б.Б., Борисової О.В., що викликає сумнів у їх неупередженості або об`єктивності, під час розгляду даної заяви не встановлено.

За таких обставин, заява представника позивачки ОСОБА_1 адвокат Довгун І.В. про відвід колегії у складі суддів Ратнікової В.М., Левенця Б.Б., Борисової О.В. є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 34, 36, 37, 40 ЦПК України,апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Довгун Ірини Володимирівни про відвід колегії у складі суддів Ратнікової В.М., Левенця Б.Б., Борисової О.В. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.І.Савченко