справа № 691/389/20
провадження № 2/691/85/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі:

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

16 квітня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Городищенського районного суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 20 березня 2020 року отримав постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. від 13 березня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої стягується з нього заборгованість в розмірі 13556,69грн. на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» та витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 300грн. з основною винагородою приватного виконавця у розмірі 1355,67 грн. за виконавчим написом приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. за реєстровим номером №6184 від 26 грудня 2019 року, проте між ним та товариством жодних договірних відносин не виникало, попередньо з жодними вимогами відповідач до нього не звертався, суми заборгованості не пред`являв та не обґрунтовував, розрахунку не надавав, стягнення не вимагав. ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» самостійно, не вживши шляхів досудового врегулювання спору скористалося послугами нотаріуса, чим порушило його права та законні інтереси. Нотаріус, зобов`язаний був відмовити у вчиненні нотаріальної дії у виді вчинення виконавчого напису, однак грубо порушив вимоги ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», так як вчиняючи виконавчий напис, не перевірив безспірність вимог. Не розуміючи підстав виниклого виконавчого провадження, звернувся до приватного виконавця з метою надання виконавчого напису та договору у якому за ним обліковується заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», на що отримав відмову, як і за заверненням до нотаріуса. За місцем роботи, підприємством ПАТ «Черкасигаз», з яким він перебуває у трудових відносинах, були надіслані вищевказані документи в процесі примусового виконання, тому із їх змістом в подальшому ознайомився: виконавчий напис за реєстровим №6184 від 26 грудня 2019 року та кредитний договір між ним та ПАТ «Платінум Банк» №1645/3874 DCLRKPT від 06 серпня 2014 року. Договору про відступлення права вимоги ПАТ «Платінум Банк» відповідачу №02/102019-Фа від 02 жовтня 2019 року він не отримав. За первісним договором кредитор до дати відступлення права вимоги, ніяких претензій не пред`являв, оскільки з ПАТ «Платінум Банк» укладав кредитний договір 09 жовтня 2013 року, а 06 серпня 2014 року ніяких договорів не укладав. За кредитним договором від 09 жовтня 2013 року взяті на себе зобов`язання повністю виконав. Оскільки, взагалі заперечує факт укладання договору з ПАТ «Платінум Банк» від 06 серпня 2014 року, його не повідомили про заміну стягувача, про існуючу заборгованість та про її розмір не надходило претензії ні від ПАТ «Платінум Банк», ні від ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», а виконавчий напис вчинили до моменту настання права вимоги за споживчим договором, все це породжує спір і стало підставою для звернення до суду з метою захисту порушених прав та інтересів з метою визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що кредитний договір зі страхування життя позичальника від 09 жовтня 2013 року дійсно укладав та підписував із представником ПАТ «Платінум Банк», а кредитний договір з можливістю перенесення платежу не підписував, вважає, що зроблений підпис від його імені йому не належить, припинив виконувати кредитне зобов`язання у 2017 році так як кредитного договору із ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», не укладав, на його звернення до приватного виконавця і приватного нотаріуса було відмовлено в отриманні документів про заборгованість.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився з невідомих причин, заперечень проти позову не надав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С., надіслав до суду письмові клопотання про розгляд справи у його відсутності з урахуванням фактичних справ та прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. письмово інформувала суд про розгляд цивільної справи без її участі та просила суд взяти до уваги, що станом на 03 листопада 2020 року залишок нестягнутого боргу по виконавчому провадженню №61421730 становить 11033,62 грн. та залишок нестягнутої основної винагороди приватного виконавця 1103,37 грн..

Вказані обставини у відповідності до ст. 223 ЦПК України є підставою для розгляду справи без участі відповідача, приватного нотаріуса, приватного виконавця.

Суд, розглянувши позов у межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення позивача, враховуючи належне повідомлення учасників процесу про судовий розгляд та зміст надісланих до суду від них заяв і клопотань, дослідивши та оцінивши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких вимог чинного законодавства.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом, встановлено, із наданих сторонами доказів у справі наступне.

Згідно до паспорта громадянина України НОМЕР_1 виданого 19 липня 2000 року Городищенським РВ УМВС України в Черкаській області, особа позивача ОСОБА_1 є встановленою (а.с.3). 09 жовтня 2013 року ОСОБА_1 у м.Городище Черкаської області уклав з ПАТ «Платінум Банк», як банком, та страхувальником ПрАТ «Ренесанс Життя», як страховиком, кредитний Договір зі страхування життя позичальника №1240/3874CLAPS за змістом якого отримав кредит 17700 грн. з цільовим призначенням поточні потреби та строком кредитування 36 платіжних періодів. Власноручним підписанням Договору ОСОБА_1 засвідчив, що з Умовами споживчого кредитування банку ознайомився та зобов`язується його виконувати. Договір набрав чинності з моменту його підписання (а.с.73). 06 серпня 2014 року ОСОБА_1 підписав Заяву/Анкету-договір про приєднання №1-1645/3874 DCLRKPT до Договору про надання комплексу банківських послуг фізичним особам, якою підтвердив публічну пропозицію ПАТ «Платінум Банк» на укладення Договору про надання комплексу банківських послуг фізичним особам, яка була оголошена на веб-сайті банку 14 січня 2014 року. Одночасно, ОСОБА_1 , уклав та підписав кредитний договір з можливістю перенесення платежу (рахунок) №1645/3874 DCLRKPT (оптимальний з перенесенням платежу) 06 серпня 2014 року за умовами якого у тимчасове платне користування на поточні потреби отримав 15143,49грн. на строк кредитування 78 платіжних періодів, відповідною фіксованою процентною ставкою за користування кредитом 0,0001% річних, комісією за надання кредиту 212,00 грн., з датою повернення кредиту 16 лютого 2021 року. Для видачі та погашення кредиту банк відкрив позичальнику рахунок № НОМЕР_2 та надав, підписаний сторонами, Графік платежів до кредитного договору з можливістю перенесення платежу (рахунок) №1645/3874 DCLRKPT (оптимальний з перенесенням платежу) від 06 серпня 2014 року та вручив інформаційну картку позичальника для поповнення ощадної картки «Економка»(а.с.5-8). На підставі квитанцій про переказ готівки за період з 08 листопада 2013 року по 23 січня 2017 року прослідковується часткове виконання позивачем кредитного зобов`язання (а.с.77-113). 6 грудня 2019 року приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. вчинив виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №1645/3874 DCLRKPT від 06 серпня 2014 року, укладеним із ПАТ «Платинум Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», на підставі договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-ФА, укладеного 02 жовтня 2019 року, на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» м.Київ у зв`язку з пропущенням строків платежів та утворенням заборгованості за період з 12 січня 2018 року по 29 листопада 2019 року в розмірі 13256,69 грн. (а.с.4). 28 лютого 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. письмово із заявою про примусове виконання рішення на підставі виконавчого напису нотаріуса шляхом звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 (а.с.137). Приватним виконавцем 02 березня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з повідомленням боржника і стягувача (а.с. 136). 13 березня 2020 року на підставі відомостей наданих Пенсійним Фондом України встановлено, що боржник отримує дохід в ПАТ «Черкасигаз», а від стягувача надійшла заява про звернення стягнення на доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника, та відповідно прийнято рішення у виді постанови про звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника з відповідно визначеним розміром мінімальних витрат виконавчого провадження, із направленням для відома та виконання (а.с.129). Листом від 27 травня 2020 року ПАТ «Черкасигаз» інформувало приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П., ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» м.Київ про припинення стягнення з ОСОБА_1 у зв`язку зі звільненням згідно наказу №229п від 08 травня 2020 року (а.с.125).Копії документів, на підставі яких був вчинений вищезазначений виконавчий напис, не були предметом дослідження судом, оскільки не надані приватним нотаріусом, в тому числі на виконання ухвали Городищенського районного суду Черкаської області про витребування доказів від 26 жовтня 2020 року (а.с.118).

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та враховуючи положення цивільно-процесуального законодавства позивач повинен довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, пов`язує свою матеріально-правову вимогу, а суд повинен з`ясувати обставини, які пов`язані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини - ст. 214 ЦПК України. При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову.

Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем та третіми особами у справі, вимог ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

Правові відносини, які склалися між сторонами у справі, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин - порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, відповідальність за порушення зобов`язання.

Для вирішення спірних правовідносин суд застосовує вимоги Цивільного Кодексу України, Закону України «Про нотаріат» та Закону України «Про виконавче провадження».

У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5.Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до пунктів 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Суд, вивчивши та оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, беззаперечно встановив, що виконавчий напис за реєстровим номером 6184 вчинений 26 грудня 2019 року в м.Києві приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктором Станіславовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором №1645/3874 DCLRKPT від 06 серпня 2014 року, виданий на підставі статтей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 11729 (а.с.4). Форма та зміст вчиненого виконавчого напису, на підставі вивчених вимог діючого чинного законодавства, вказують на їх недотримання в повному обсязі. Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так із підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.Згідно Правового Висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Станом на 26 грудня 2019 року - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом, чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачалось і тому, за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів, чинним законодавством встановлені наслідки визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Окрім того, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Проаналізувавши надані позивачем квитанції на переказ готівки, вибірково, у зв`язку з частковою їх втратою за минуванням часу, як він пояснив у судовому засіданні, за період з 08 листопада 2013 року по 23 січня 2017 року, судом, звернуто увагу, що на виконання вимог кредитного договору зі страхування життя позичальника №1240/3874 CLAPS - за змістом якого ОСОБА_1 отримав кредит 17700грн. з цільовим призначенням поточні потреби та строком кредитування 36 платіжних періодів, ним виконувалося кредитне зобов`язання в розмірі внесення на рахунок позичальника № НОМЕР_3 коштів у розмірі 915,00грн, як то визначено графіком платежів, що є додатком до договору в період з 08 листопада 2013 року по 10 червня 2014 року (а.с.9-10), тобто до часу переукладення нового кредитного договору під назвою кредитний договір з можливістю перенесення платежу (рахунок) №1645/3874 DCLRKPT (оптимальний з перенесенням платежу) 06 серпня 2014 року за умовами якого у тимчасове платне користування на поточні потреби отримав 15143,49грн. на строк кредитування 78 платіжних періодів, відповідною фіксованою процентною ставкою за користування кредитом 0,0001% річних, комісією за надання кредиту 212,00грн., з датою повернення кредиту 16 лютого 2021 року (а.с.5-8). Для видачі та погашення кредиту банк відкрив позичальнику рахунок № НОМЕР_2 та надав, підписаний сторонами, Графік платежів до кредитного договору з можливістю перенесення платежу (рахунок) №1645/3874 DCLRKPT (оптимальний з перенесенням платежу) від 06 серпня 2014 року та вручив інформаційну картку позичальника для поповнення ощадної картки «Економка», які позивач використовував для виконання кредитного зобов`язання шляхом внесення коштів у розмірі 425,00грн, в період з 13 жовтня 2014 року по 23 січня 2017 року. За встановлених обставин та змісту доказів, судом виявлено невідповідність пояснень позивача ОСОБА_1 , в частині не підписання кредитного зобов`язання за кредитним договором з можливістю перенесення платежу (рахунок) № 1645/3874 DCLRKPT (оптимальний з перенесенням платежу) від 06 серпня 2014 року, остільки у квитанціях на переказ готівки встановлено зміну банківського рахунку та зарахування коштів для погашення кредиту з № НОМЕР_3 на № НОМЕР_2 . При цьому, із змісту наданих суду сторонами доказів та пояснень позивача, неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факту отримання ним повідомлення, вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису, в той час, як захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання боржнику повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень. Відповідачем та третьою особою приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача з цих обставин у справі. Так, у виконавчому написі відсутня інформація щодо строку прострочення платежів та не обґрунтовано згідно якого документу встановлено період, за який виникла заборгованість з 12 січня 2018 року по 29 листопада 2019 року. У змісті виконавчого напису відсутня інформація, яка б безсумнівно встановлювала, що заборгованість, яку пропонувалося стягнути, виникла виключно в межах строку позовної давності. Посилання у виконавчому написі на те, що заборгованість стягується за період з 12 січня 2018 року по 29 листопада 2019 року, не є достатньою та безспірною на підтвердження дійсного періоду виникнення заборгованості та її розміру без вивчення судом доказів зі сторони приватного нотаріуса, які були у його розпорядженні на час вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій) і тому в цій частині позовні вимоги позивача для суду залишилися як відповідачем так і третіми особами не спростованими. Отже, на думку суду, у даному випадку, за відсутності належних доказів у розпорядженні суду, слід прийти до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису 26 грудня 2019 року не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених вимог Законом України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з правовою позицією ВС, яка викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи те, що заборгованість ОСОБА_1 не є безспірною, із змісту досліджених доказів прослідковується невиконання кредитного зобов`язання боржником в повному обсязі, і що вчинення виконавчого напису 26 грудня 2019 року відбулося з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 3.1., 3.4. Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, та встановлені підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, то суд, вважає за необхідне, позовну заяву задовольнити і визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за реєстровим номером 6184 вчинений 26 грудня 2019 року в м.Києві приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктором Станіславовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором №1645/3874 DCLRKPT від 06 серпня 2014 року, укладеним із ПАТ «Платинум Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», на підставі договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-ФА, укладеного 02 жовтня 2019 року, в розмірі 13256,69 грн.

Керуючись ст. ст. 15, 16 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 77-81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати, виконавчий напис за реєстровим номером 6184 вчинений 26 грудня 2019 року в м.Києві приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктором Станіславовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором №1645/3874 DCLRKPT від 06 серпня 2014 року, укладеним із ПАТ «Платинум Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», на підставі договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-ФА, укладеного 02 жовтня 2019 року, в розмірі 13256,69 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Копію рішення суду направити учасникам справи, для відому.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Суддя О. М. Савенко