Номер провадження 6/243/36/2021
Номер справи 2-2584-10
У Х В А Л А
« 02 » лютого 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючого - судді Гончарової А.О.,
за участю: секретаря судового засідання Поддубської О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 5 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа», за участі заінтересованої особи ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, -
09.12.2020 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОКП «Донецьктеплокомуненерго в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа», за участі заінтересованої особи ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, яка мотивована тим, що 13.05.2010 року була задоволена позовна заява ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення з ОСОБА_1 у розмірі 2854,33 грн. та 26.05.2010 року на виконання рішення суду було видано виконавчий лист. Вказаний виконавчий лист було направлено до виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ в Донецькій області для виконання. Однак 15.06.2016 року відділом державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ в Донецькій області зазначений виконавчий лист було повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна на яке може бути звернуто стягнення. Заявник вказує, що у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та неможливістю сплатити авансовий внесок, передбачений ч.2 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», стягувач не звернувся повторно до відділу державної виконавчої служби.
Після чого рішенням Конституційного суду № 2-р(ІІ)2019 15.05.2019 року положення ч.2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» були визнанні такими, що не відповідають Конституції.
Приймаючи до уваги вищевказані обставини та враховуючи, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на судовий захист - ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» звернулись на теперішній час з даною заявою до суду про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа.
Просили визнати поважною причину пропуску строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, зазначивши, що заявник тривалий час знаходиться у скрутному фінансовому стані через велику заборгованість споживачів за надані послуги з теплопостачання.
У судове засідання представник заявника не з`явився, надав до суду клопотання з проханням розгляд заяви проводити у його відсутності.
До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Згідно з ч.3 ст.433 ЦПК України, неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання.
Дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що заява ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Так судом встановлено, що 14.04.2009 року була задоволена позовна заява ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення з ОСОБА_1 у розмірі 2854,33 грн. 26.05.2010 року на виконання рішення суду було видано виконавчий лист. Вказаний виконавчий лист було направлено до виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ в Донецькій області для виконання.
15.06.2016 року відділом державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ в Донецькій області виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа»
заборгованості за спожиту теплову енергію, було повернуто стягувачу, у зв`язку з відсутністю у боржника майна на яке може бути звернуто стягнення.
Відповідно до ч.1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Згідно з ч.3 ст.12 вищевказаного Закону виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.
Згідно з ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.
Отже, єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження», який набрав чинності 05.10.2016, встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Згідно з позицією ВСУ від 26.09.2012 року №6-85 цс12 та від 04.11.2015 року №6-1486 цс15 поважними причинами пропуску строку є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій, підтверджені належними доказами.
Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.
В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).
Європейський суд зазначає, якщо звичайний строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.
Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Представником заявника не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення його до виконання, а з наданих до суду матеріалів, суд не вбачає доказів та обставин, які б завадили стягувачу вчасно подати виконавчий документ до виконання у встановлений законом строк.
Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відтак, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин, з яких виконавчий документ не був вчасно пред`явлений до виконання, та, як наслідок, про відмову ОКП «Донецьктеплокомуненерго в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Керуючись ст. 433 ЦПК України, суд, -
В задоволенні заяви Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа», за участі заінтересованої особи ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.
Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області А.О. Гончарова