КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Белоконна І.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Савченка С.І., Верланова С.М.,

секретар -Ющенко Я.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішенняОболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АШАН Україна ГІПЕРМАРКЕТ» про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з вищевказаними позовними вимогами.

У обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він працює у відповідача з 2018 року, зараз на посаді інженера із застосування комп`ютерів відділу експлуатації Дирекції з ефективності.

Стверджує, що свою роботу завжди виконував сумлінно, законодавства не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягався.

Проте у 2020 році у позивача з`явилися підозри на те, що керівництво бажає його неправомірно звільнити та постійно шукає для цього безпідставні приводи. Зазначене виражалося у позбавлені премії, грубій формі спілкування, безпричинних підозрах у порушенні трудової дисципліни та забороні використовувати своє право на відпустку.

Вищенаведені дії відповідача систематично призводили до погіршення самопочуття позивача та його стану здоров`я, внаслідок чого останній був змушений здійснювати додаткові витрати на своє лікування.

Начальник сектору людських ресурсів допоміжних служб відповідача Дар`я Качан, 11 серпня 2020року, на робочу електронну адресу надіслала позивачу електронний лист про те, що до відділу персоналу надійшла доповідна записка про порушення позивачем трудової дисципліни. У цьому електронному листі також було зазначено прохання до позивача підійти до відділу персоналу відповідача до кінця наступного дня (12 серпня 2020 року ) для написання своїх пояснень. Проте довідної записки та будь-яких інших документів щодо допущених позивачем порушень трудової дисципліни останньому не було надано.

Начальник відділу підтримки та експлуатації відповідача ОСОБА_2 18 серпня 2020 року надав позивачу для ознайомлення «Наказ № 20-І» від 12 серпня 2020, яким позивачу було оголошено догану «за неналежне виконання трудових обов`язків», яке полягало в тому, що позивач нібито «протягом червня-серпня 2020 року користувався мережею Інтернет в особистих цілях, не пов`язаних з виконанням трудових функцій, що було виявлено 11 серпня 2020 року».

Підставою «Наказу № 20-І» від 12 серпня 2020 зазначено:

-доповідну записку начальника відділу технічної підтримки та експлуатації ОСОБА_2 від 11 серпня 2020 року ;

-інформацію щодо відвідуваних сайтів з робочого комп`ютера позивача за період червень-серпень 2020 року;

- пояснення позивача від 12 серпня 2020 року .

Проте документи, на підставі яких було прийнято спірний наказ, позивачу не була надані для ознайомлення.

Позивач вважає спірний наказ протиправним, оскільки під час роботи в ТОВ «АШАН Україна ГІПЕРМАРКЕТ» корпоративний Інтернет ним в особистих цілях не використовувався, жодних порушень трудової дисципліни не було, а сам наказ належними особами не був підписаним, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Також позивач додає, що у зв`язку з вищевказаними порушеннями його трудових прав він 12 серпня 2020 року та 25 Серпня 2020 року звертався до Державної служби України з питань праці з відповідними скаргами про порушення трудового законодавства відповідачем.

Позивач просив суд скасувати Наказ від 12 серпня 2020 року № 20-І про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права , та постановити нове рішення, яким задовольнити позов.

В апеляційній скарзі , зазначав , що суд неповно з`ясував обставини ,що мають значення для вирішення справи , висновки суду не відповідають обставинам справи , суд не взяв до уваги його пояснення , та не врахував судову практику з цього питання .

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 19 жовтня 2021 року , 18 листопада 2021 року за адресами , які були зазначені в матеріалах справи. Представники сторін приймали участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції .

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 працює у відповідача з 11 червня 2018 року згідно Трудового договору № 132/6 від 08 червня 2018 року та прийнятий на посаду молодшого фахівця підрозділу технічної підтримки відділу експлуатації та технічної підтримки департаменту інформаційних технологій дирекції з ефективності відповідно до наказу «Про прийом на роботу» № 170- ОС від 08 червня 2018 року.

Позивач Переведений 01 березня 2019 року на посаду інженера із застосування комп`ютерів відділу експлуатації Дирекції з ефективності у відповідності до наказу «Про переведення» № 36-ОС від 22 лютого 2019 року.

Начальником відділу технічної підтримки та експлуатації відповідача ОСОБА_2 11 серпня 2020 року було складено доповідну записку щодо систематичного порушення інженером із застосування комп`ютерів ОСОБА_1 трудової дисципліни, а саме вимог пп. 2.1.7. п. 2.1. Трудового договору № 132/6 від 08 червня 2018 року, згідно яких працівник зобов`язаний не займатися у робочий час будь-якою роботою, що не пов`язана з виконанням трудових функцій) та п. 12 статті 21 ПВТР . Категорично забороняється: виконувати на робочому місці інші, ніж це передбачено трудовими обов`язками або посадовою інструкцією дії (їсти, пити, користуватись Інтернетом в особистих цілях). Порушення полягало в тому, що позивач систематично використовував корпоративну мережу Інтернет в особистих цілях протягом червня - серпня 2020 року для відвідування сайтів, не пов`язаних з виконанням його посадових обов`язків.

Як встановлено судом з пояснень працівника відповідача ОСОБА_2 , (начальник відділу технічної підтримки та експлуатації) отримати інформацію про сайти, які відвідував позивач під час робочого часу, при використанні робочого комп`ютера доступ до інтернету можливо виключно через проксі сервер, доступ до якого здійснюється за допомогою використання облікового запису працівника через введення індивідуального логіну та паролю. Таким чином на проксі сервері фіксується інформація, який саме користувач заходив в мережу, система автоматично ідентифікує та фіксує користувача та відвідувані ним сайти по обліковому запису та табельному номеру (UKR), який присвоюється кожному працівнику при прийнятті на роботу.

Начальником відділу технічної підтримки та експлуатації ОСОБА_2 до своєї доповідної записки додано документи, що містять інформацію про час, дату, адресу сайтів та іншої інформації, що підтверджує факт відвідування позивачем протягом червня - серпня 2020 року у робочий час сторонніх веб-сайтів, які не пов`язані з його трудовою діяльністю.

Відповідач 12 серпня 2020 року видав Наказ № 20-І про застосування дисциплінарного стягнення до позивача ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни у вигляді оголошення догани, з яким останній ознайомлений 18 серпня 2020 року. Зазначений наказ підписаний відповідальною особою відповідача, а саме директором виконавчого дирекції людських ресурсів Труш М.Я .

Особи, винні в порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством (стаття 265 Кодексу законів про працю України). Тобто особи, винні в порушенні законодавства про працю, притягаються до дисциплінарної, матеріальної, адміністративної або кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано лише одне стягнення: догана або звільнення. При цьому підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким слід розуміти протиправне, винне невиконання або неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків.

Стаття 139 КЗпП України зобов`язує працівника чесно і сумлінно працювати, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів щодо охорони праці, пожежної безпеки, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

У разі невиконання трудових обов`язків, що визначаються статутами, положеннями або правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовим колективом підприємств, установ, організацій, в т. ч. за порушення режиму трудового часу, до працівника можуть бути застосовані заходи дисциплінарної відповідальності, а також інші заходи впливу щодо забезпечення дисципліни праці - позбавлення працівника премії повністю чи частково, передбаченої системою оплати праці, винагороди за підсумками роботи за рік, одноразової винагороди за вислугу років тощо.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Це може бути зауваження, сувора догана тощо.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення (ст. 149 КзпП). Проте відсутність таких пояснень не перешкоджає застосуванню стягнення, якщо власник має докази того, що пояснення від працівника він зажадав, але працівник їх не дав.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника;наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно ст. 25 Правил внутрішнього трудового розпорядку відповідача (ПВТР) «Порядок застосування дисциплінарного стягнення» дисциплінарне стягнення застосовується Адміністрацією Товариства безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці, та не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Працівник Товариства, який допустив порушення трудової дисципліни, зобов`язаний негайно або протягом 24 годин з моменту вчинення порушення надати своєму безпосередньому керівнику письмові пояснення щодо причин такого порушення. Товариство має право самостійно, на власний розсуд та в межах трудового законодавства обрати захід дисциплінарного стягнення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється Працівникові під розпис протягом трьох днів з моменту його видання.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 14 лютого 2020 року ( справа № 170/419/17) підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права: КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин.

Наказ (розпорядження) про накладення на працівника дисциплінарного стягнення за своєю юридичною природою є рішенням відповідного суб`єкта згідно з його повноваженнями, яке спрямовано на регулювання трудових відносин у середині колективу, містить норми права (або правила), що були порушені, має персоніфікований характер і розрахований на одноразове застосування. Такому наказу (розпорядженню) притаманні певні ознаки: стислий виклад обставин (причин) його видання, підстави його видання, зазначення конкретних норм, на яких воно ґрунтується, дата його видання, інші реквізити, які надають цьому розпорядчому акту індивідуальних рис.

Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності не має значення, чи призвів вчинений ним дисциплінарний проступок до настання реальних негативних наслідків - для накладення дисциплінарного стягнення цілком достатньо фіксації самого факту винного вчиненого працівником порушення трудової дисципліни, а наявність чи відсутність шкідливих наслідків може бути врахована тільки при визначенні тяжкості проступку та виборі виду дисциплінарного стягнення. Зазначене вище узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24 липня 2019 року ( справа № 359/4316/17 ) та від 30 березня 2020 року ( справа № 489/7807/18 ).

Позивач, стверджуючи, що відповідач порушив трудове законодавство, посилався на те , що з цього приводу він 12 серпня 2020 року та 25 серпня 2020 року звертався до Державної служби України з питань праці з відповідними скаргами.

Разом з тим, відповідно до ст. 81 ЦПК України , позивачем не надано доказів ,що за результатами його скарг, компетентні органи прийняли рішення про притягнення відповідальних осіб відповідача до відповідальності у зв`язку з порушенням трудових прав позивача.

Трудова дисципліна це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Позивачем відповідно до ст. 81 ЦПК України, ні суду першої інстанції , ні суду апеляційної інстанції не надано доказів на спростування тверджень відповідача щодо порушенням позивачем внутрішньої трудової дисципліни, визначеної трудовим договором та Правилами внутрішнього трудового розпорядку відповідача, а відтак наказ № 20-1 від 12 серпня 2020 року винесено з дотриманням вимог ст. ст. 147,149 КЗпП України.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до правильного висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, оскільки позовні вимоги не знайшли свого доведення та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги по своїй суті зводяться до переоцінки доказів та обставин справи і не є підставою для скасування рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до ст.367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369, 373 , 374 ,375, 381 - 384 ЦПК України, суд,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 29 листопада 2021 року.

Головуючий

Судді