Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/954/21

Провадження № 2/943/1111/2021

30 листопада 2021 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у відкриому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті дядька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина, що складається з середньої земельної частки (паю) площею 1,9313 умовно кадастрових гектарів, що розташована на території Андріївської сільської ради Буського району Львівської області (правонаступник Красненська селищна рада). Позивач є спадкоємцем до даного майна згідно закону, фактично прийняв спадщину, однак не може юридично завершити оформлення спадщини, оскільки втрачений сертифікат на землю, а видача дублікату такого спадкоємцям, законодавством не передбачена. Тому просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач, до початку судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача також подав суду письмову клопотання про розгляд справи у їх відсутності, проти позовних заперечив, просив відмовити у задоволенні такого у зв`язку з пропуском строку давності на зверення з таким позовом, однак відзив на позов, пояснень обгрунтування своєї позиції, не подав.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про доцільність позову, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Свідоцтвом серії НОМЕР_1 , виданим смт. Красне Буського району Львівської області 22.09.2008 року, підтверджується факт смерті ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис № 75.

Померлому, на праві власності належала, зокрема і, земельна частка (пай) із земель НААГ «Авангард» площею 2,08 умовних кадастрових га, розташована на території Андріївської сільської ради Буського району Львівської області (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 6661 від 28.05.1997 р.).

Згідно листа Відділу Держгеокадастру у Буському районі, за розпорядженням голови Буської райдержадміністрації від 10.02.2000 р. «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель», на ОСОБА_2 розрахована частка 1,9313 умовних кадастрових га, з них ріллі - 1,6818 га, кормових угідь - 0,2495 га. Така і входить до складу спадщини.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 заповіту не залишив. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України.

Позивач є племінницею померлого, що підтверджується матеріалами справи та спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом. Інших спадкоємців до даного майна судом не встановлено.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга).

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Суд приходить до переконання, що позивач фактично прийняла спадшщину після смерті дядька ОСОБА_2 , вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, оскільки проживала з дядьком в одному будинку в с. Петричі без реєстрації, здійснювала догляд за ним, понесла витратина поховання останнього, що підтверджується актом Красненської селищної ради № 2860 від 28.10.2021.

Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивач набула права власності на спадкове майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 206, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст. ст. 524-526, 527, 549 ЦК УРСР, суд -

ухвалив :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає в АДРЕСА_1 , право власності на землю (середню земельну частку) площею 1,9313 умовних кадастрових га, з них ріллі - 1,6818 га, кормових угідь - 0,2495 га, що розташована на території Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області (Красненська МТГ), після смерті дядька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя: Б. М. Журибіда