Справа №628/8662/19
Провадження по справі №2-п/635/9/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бобко Т.В.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

секретар судових засідань Дзюба А.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою, встановлення порядку користування квартирою,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою, встановлення порядку користування квартирою.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою, встановлення порядку користування квартирою задоволено частково. Визначений порядок користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 : виділено в користування ОСОБА_1 житлову кімнату площею 12,80 кв.м., виділено в користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 18,10 кв.м., залишено у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кухню площею 8,50 кв.м., вбиральню площею 1,00 кв.м., ванну кімнату площею 2,60 кв.м., коридор площею 4,90 кв.м., передпокій площею 5,00 кв.м. та лоджію площею 4,80 кв.м.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 гривень; у задоволенні позову в частині усунення перешкод в користуванні квартирою відмовлено.

26 листопада 2020 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Плугатирьов В.В., звернувся до суду із заявою, в якій просив скасувати вищевказане заочне рішення. В обґрунтування заяви посилався на те, що відповідач не отримувала ухвалу про відкриття провадження, як свідчать матеріали справи, направлені судом копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви були повернути на адресу суду з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати пересилання поштового відправлення», що, виходячи з висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 12 лютого 2019 року по справі №906/142/18 та в постанові від 12 грудня 2018 рку по справі №752/11896/18, а також рішення Європейського суду з прав людини, ухваленому у справі «Лазаренко та інші проти України», не є належним доказом інформування відповідача про розгляд справи. 30 січня 2020 року та 13 лютого 2020 року відповідачем були подані клопотання про направлення копії позовної заяви за її фактичною адресою проживання, проте копія позовної заяви та додатки до неї так і не були направлені за такою адресою, повторно ухвала про відкриття провадження також не направлялась. Крім того, у своєму клопотання від 13 лютого 2020 року відповідач просила не розглядати справу за її відсутності, однак судову повістку на 22 квітня 2020 року не отримала. Отже, встановлений судом строк для подання відзиву на позовну заяву станом на 02 квітня 2020 року не сплив, а після цього був продовжений відповідно до Закону України від 30 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби». Датою отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі можна вважати дату ознайомлення її представника з матеріалами справи в суді, а саме 08 липня 2020 року. Однак станом на вказану дату відповідач не мала процесуальної можливості подати відзив на будь-які докази, оскільки вже тривала стадія судового розгляду по справі по суті. Отже, під час проведення підготовчого засідання та закриття підготовчого засідання судом не було вирішено всі процесуальні дії, які необхідно було вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, не надано можливості відповідачу скористатися правом на подання відзиву на позовну заяву, що призвело до порушення принципу рівності сторін. Крім того, представник відповідача звернув увагу на те, що повторною неявкою у судове засідання вважається двократна, послідовна неявка сторони спору. В даному ж випадку послідовності неявки відповідача не було , оскільки її представник з`явився до суду 08 липня 2020 року, однак судове засідання не відбулося у зв`язку із знаходженням судді в нарадчій кімнаті, та призначено на 01 жовтня 2020 року, коли і було прийнято заочне рішення. Отже, підстав для прийняття рішення в заочному порядку не було. Представник відповідача зазначив, що копію вказаного рішення відповідач не отримувала, про його існування дізналась після ознайомлення представника 10 листопада 2020 року з матеріалами справи.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 листопада 2020 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою, встановлення порядку користування квартироюпризначено до судового розгляду.

09 грудня 2020 року позивачем ОСОБА_1 надані пояснення на заяву про перегляд заочного рішення, в яких останній просив залишити без задоволення заяву відповідача про перегляд заочного рішення з наступних підстав. Так, позивач зазначив, що відповідачу було відомо про знаходження справи в провадження суду, про що свідчать її дії щодо неодноразового подання заяв про відкладення розгляду справи. Як відповідач, так і її представник були обізнані про призначення судового засідання на 01 жовтня 2020 року. Повний текст заочного рішення був опублікований в ЄДРСР 13 жовтня 2020 року, проте відповідач свідомо не отримувала копію заочного рішення. Доводи відповідача про те, що їй не було відомо про зміст заочного рішення спростовується тим, що відповідач 22 жовтня 2020 року у мобільному додатку направила позивачу знімок екрану з ЄДРСР зі змістом оскаржуваного рішення суду. Отже, відповідач знала про ухвалене рішення та була ознайомлена з його змістом, всі дії відповідача спрямовані лише на затягування виконання рішення суду. Крім того, відповідач, знаючи про наявність в провадженні суду вказаної справи, жодного разу не з`явилась для ознайомлення з матеріалами справи до запровадження карантину для того, щоб надати свої обґрунтовані заперечення проти позову. Таким чином, близько семи місяців відповідач не з`являлась до суду, хоча і була обізнана про наявність даної справи, а тому, на думку позивача, нею пропущений строк для подання відзиву та доказів, оскільки відповідач зловживає своїми процесуальними правами. Процесуальний закон вимагає такої умови як «повторна неявка» відповідача для ухвалення заочного рішення.

Відповідач та представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримали доводи, викладені в заяві про перегляд заочного рішення, а також представник відповідача зазначив, що 01 жовтня 2020 року представник відповідача запізнився в судове засідання, а також ним було направлено поштовим зв`язком клопотання про встановлення додаткового строку для вчинення певних процесуальних дій, яке долучено до матеріалів справи вже після судового засідання. Крім того, відповідач має докази щодо кількості осіб, які проживають в спірній квартирі, що має суттєве значення для вирішення справи.

Позивач у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення з підстав, викладених в його письмових поясненнях.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення суду та матеріали цивільної справи №635/8662/19, суд приходить до наступного.

Частиною 1 статті 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не надав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 статті 287 ЦПК України визначено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, судові повістки про виклик відповідача ОСОБА_2 у судові засідання, були направлені останній за зареєстрованим місцем проживання, відомості про яке отримано судом з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області у порядку ч.6. ст. 187 ЦПК України. Представник відповідача ОСОБА_3 був повідомлений своєчасно і належним чином про судове засідання, призначене на 01 жовтня 2020 року, про що свідчить його підпис у повідомленні. Клопотання ж представника відповідача про встановлення додаткового строку для вчинення певних процесуальних дій, яке було направлено останнім на адресу суду засобами поштового зв`язку 26 вересня 2020 року, дійсно було зареєстровано в автоматизованій системі документообігу суду о 14 годині 27 хвилин, тобто після видалення суду до нарадчої кімнати та постановлення заочного рішення по справі. Отже, при ухваленні заочного рішення від 01 жовтня 2020 року підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України, судом встановлено не було.

Але, враховуючи наявність нерозглянутого клопотання представника відповідача про встановлення додаткового строку для вчинення певних процесуальних дій, хоча і надійшло до суду після постановлення заочного рішення, однак було завчасно направлено представником відповідача засобами поштового зв`язку, суд вважає наявними підстави для скасування заочного рішення, оскільки вимоги, які викладені в цьому клопотанні, а саме поновлення строку для надання відзиву та заява про розгляд клопотання у відсутність відповідача унеможливлюють розгляд справи у заочному порядку, відповідно до положень ч. 1 ст. 288 ЦПК України.

Право особи на участь у судовому засіданні та подання доказів передбачене ст. 43 ЦПК України та ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою закріплено право кожного при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку.

Суд вважає, що зазначені представником відповідача докази, в тому числі щодо кількості осіб, які проживають в спірній квартирі, підлягають оцінці при розгляді даної справи та мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, з метою недопущення порушення права відповідача на участь у судовому засіданні та надання доказів, суд вважає необхідним скасувати заочне рішення суду від 01 жовтня 2021 року та призначити справу до судового розгляду.

Враховуючи, що позовні вимоги не містять очевидних ознак малозначної справи, передбачених ч.6 ст.19 ЦПК України, не виникають з трудових правовідносин, та не стосуються вимог щодо надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, а також враховуючи відсутність клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та обраний позивачем спосіб захисту, складність справи, підстав для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, передбачених ст.274 ЦПК України, судом не встановлено. Виходячи з вищезазначеного суд приходить до висновку про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 247, 287- 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою, встановлення порядку користування квартирою- задовольнити повністю.

Заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою, встановлення порядку користування квартирою скасувати.

Розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою, встановлення порядку користування квартироюздійснювати в порядку загального позовного провадження.

Призначити проведення підготовчого засідання 25 лютого 2021 року о 14 годині 30 хвилин.

В підготовче засідання викликати сторони.

Відповідач має право протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову та позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів.

Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складений 02 лютого 2021 року.

Суддя Т.В. Бобко