Провадження №2/235/471/21
Справа №235/8599/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року Красно армійський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючої - судді Величко О.В.,

при секретарі Алфьорової І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «ВК «Краснолиманська» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ДП «ВК «Краснолиманська» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтуванням своїх позовних вимог вказала, що перебувала у трудових відносинах з відповідачем по справі з 01.02.2006 року по 24.12.2019 року. Наказом № 3617/к від 24.12.2019 року її було звільнено за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. В день звільнення з нею не було проведено розрахунку по заробітній платі. Сума заборгованості по заробітній платі становить 6749,35 грн. Позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 6749,35 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24.12.2019 року по день ухвалення рішення суду, який станом на 11.12.2020 року становить 85612,67 грн.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачу в якості сум, що підлягають сплаті при звільненні було нараховано за 01.2020 року 6749,35 грн. Сума зазначена в довідці після обов`язкових утримань до сплати. В день звільнення позивачка не працювала, а знаходилась у вимушеному простої ( скорочено «ВП» 24.12.-24.12 пр. № 875), що підтверджується довідкою ВКТО від 07.12.2020 року. Суд наділений правом зменшити розмір середнього заробітку, виходячи з співмірності ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку. Оскільки позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні не відображали дійсного розміру майнових втрат позивача, а звільнення позивача відбулося у відповідності до норм трудового законодавства, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. ( а. с. 19-20).

Позивачка в судове засідання не з`явилась, просила справу слухати без її участі ( а.с. 18).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив справу слухати без його участі ( а. с. 21).

Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторін, що , в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала з 01.02.2006 року у трудових відносинах з ДП «ВК «Краснолиманська», де працювала в якості прибиральниці службових приміщень. ( а. с. 8-9).

Наказом № 3617/к від 24.12.2019 р. позивачку звільнено з підприємства за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України ( а. с. 9).

Згідно довідки ДП «ВК «Краснолиманська» за № 1925 від 07.12.2020 року ДП «ВК «Краснолиманська» має перед ОСОБА_1 заборгованість по зарплаті в сумі 6749,35 грн. ( а.с. 10).

Згідно довідки ДП «ВК «Краснолиманська» за № 1926 від 07.12.2020 року середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 338,39 грн. ( а.с. 11).

Як вбачається з матералів справи, в день звільнення позивачка не працювала, а знаходилась у вимушеному простої ( скорочено «ВП» 24.12.-24.12 пр. № 875), що підтверджується довідкою ВКТО від 07.12.2020 року. ( а.с. 23).

Відповідно до положень ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, підставою відповідальності власника відповідно до ст.. 117 КЗпП, на яку посилається позивач, обґрунтовував свої вимоги, є склад правопорушення, який включає два юридичних факта: порушення власником строків розрахунку при звільненні та вина власника.

Крім того, слід зазначити, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012.

Отже, установивши при розгляді справи про стягнення середньої заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, або в разі його відсутності в цей день наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 27.01.2020 року в справі № 682/3060/169 дійшов висновку, що звернення працівника, який у день звільнення не працював, до суду з позовом про стягнення сум, які належать йому до виплати від підприємства, установи, організації станом на день звільнення, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, слід вважати пред`явленням вимоги про розрахунок, яка передбачена статтею 116 КЗпП ( якщо така вимога раніше не пред`являлась). У такому випадку відповідальність роботодавця на підставі ст. 117 КЗпП наступає після звернення звільненого працівника до суду та невиплати після пред`явлення вимоги роботодавцем всіх сум, які йому належать. Час затримки розрахунку при звільненні позивача починається з моменту коли відповідачеві стало відомо про вимогу позивача : отримання відповідачем копії позовної заяви або проведення судом судового засідання ( за відсутності відомостей про дату отримання копії позовної заяви) до фактичної виплати заробітної плати. Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні за статтею 117 КЗпП настає лише у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, передбачені у статті 116 КЗпП. Тягар відсутності вини у вчиненні такого порушення покладається на роботодавця ( власника або уповноважений ним орган).

Позивач в день звільнення не працював, доказів на підтвердження факту звернення до відповідача з вимогою про розрахунок не надав, тому судом визначається середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з наступного дня з моменту отримання відповідачем копії позовної заяви до дня ухвалення рішення суду, тобто з 16.01.2021 року по 03.02.2021 року включно.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 ЗУ «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100.

Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна

плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

В інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, в даному випадку становить: 338,39 грн. ( середньоденна заробітна плата) х 13 ( робочі дні) =4399,07 грн.

Згідно із п. 164.2.1, п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України доходи у вигляді заробітної плати, нараховані ( виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору ( контракту), включаються до складу загального місячного ( річного) оподатковуваного доходу платника податку і є базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

Відповідно до п. п. 168.1.1 п. 168 .1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст. 167 цього Кодексу.

Отже, заробітна плата, яка підлягає стягненню з відповідача є сумою, з якою під час виконання відповідного судового рішення підлягають нарахуванню роботодавцем та утриманню податки та збори.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 « Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Разом з тим, відповідачем надана довідка про заборгованість по заробітній платі в сумі 6749,35 грн. , в якій сума визначена після утримання обов`язкових податків і зборів, тому суд вважає за необхідним зазначити про цей факт в резолютивній частині рішення.

За таких обставин, визначена судом сума середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку, яка підлягає стягненню з відповідача, є сумою, з якої під час виконання відповідного судового рішення підлягають нарахуванню роботодавцем та утриманню податків та зборів.

Всього з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 6749,35 грн., ( сума 6749,35 грн. визначена після утримання обов`язкових податків і зборів) та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 4399,07 грн. з подальшим відрахуванням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесений судовий збір в розмірі 43,13 грн. ( 840,80х 5,13:100=43,13 грн.), на користь держави - 67,49 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 47, 115,116, 117 КЗпП , ст. ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «ВК «Краснолиманська» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Державного Підприємства «Вугільна Компанія « Краснолиманська» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 6749,35 грн. ( сума визначена вже з утриманням обов`язкових платежів і зборів згідно довідки) та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16.01.2021 року по 03.02.2021 рік в сумі 4399,07 грн. з подальшим відрахуванням з цієї суми податків і обов`язкових платежів, понесені судові витрати в сумі 43,13 грн.

Стягнути з Державного Підприємства «Вугільна Компанія «Краснолиманська» на користь держави судовий збір в сумі 67,49 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1

Відповідач ДП «ВК «Краснолиманська» , , місцезнаходження: м. Родинське, вул. Перемоги,9

Суддя: