УХВАЛА

25 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 712/2181/20

провадження № 61-18363ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом та просив:

- стягнути з відповідача 7139,06 грн, які належать позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 лютого 2016 року,

- визнати спільним сумісним майном подружжя 120 008, 94 грн та в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за кожним право власності на Ѕ частину вказаних коштів;

- стягнути з відповідача Ѕ частину від 120 008,94 грн, а саме 60 004,47 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 червня 2021 року позов задоволено частково, визнано спільним сумісним майном подружжя грошові кошти в сумі 120 008,94 грн та в порядку поділу спільного майна подружж визнано за кожним із них право приватної власності на Ѕ частину від вказаної суми.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 60 004,47 грн, належної частки у спільному сумісному майні в якості Ѕ частини цього майна.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині визнання спільним сумісним майном подружжя 120 008 грн та їх поділу ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року в складі колегії суддів Василенко Л. І., Бородійчука В. Г., Карпенко О. В. рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 червня 2021 року в оскарженій частині скасовано, у задоволенні позову в цій частині відмовлено.

09 листопада 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ціна позову у справі № 712/2181/20 становить 127 148,04 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому є малозначною у силу вимог закону.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для нього, оскільки відповідач вводила його в оману щодо мети використання його ж заробітної плати, проте не обґрунтовує чому касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання на відсутність висновку Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду з оскарженим судовим рішенням, й, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук