Справа № 128/2311/20
УХВАЛА

Іменем України

02 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Кострюкова Л.В.

розглянувши в відкритому підготовчому засіданні заяву позивача Фермерського господарства «Ягідка» Корнійчук Анатолій Павлович» про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Фермерського господарства «Ягідка» Корнійчук Анатолій Павлович» до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області та припинення речового права,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ФГ «Ягідка» Корнійчук Анатолій Павлович» до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області та припинення речового права, в якому позивач просить: визнати незаконними та скасувати рішення 60 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 9 від 01.07.2020 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер :07:006:0103 площею 0, 12 га для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 та прийняття вказаної земельної ділянки в комунальну власність територіальної громади Стрижавської селищної ради земельної ділянки та припинити речове право (право комунальної власності) на земельну ділянку кадастровий номер :07:006:0103 площею 0, 12 га, зареєстроване 16.07.2020 на підставі рішення № 53153748; визнати незаконним та скасувати рішення 62 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 98 від 09.09.2020 щодо передачі у власність земельної ділянки, кадастровий номер :07:006:0103, площею 0, 12 га для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 та припинити речове право (право власності) на земельну ділянку, кадастровий номер :07:006:0103, площею 0, 12 га, зареєстроване 24.09.2020 на підставі рішення № 54227819.

Позивач та його представник в підготовче засідання не з`явилися, однак представник позивача попередньо подав заяву, згідно якої просив провести підготовче засідання за його відсутності, розглянувши подані ним заяву про забезпечення позову та про призначення судової земельно-технічної експертизи та просив задовольнити їх. Так, заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що позивачу стало відомо з відзиву на позовну заяву, наданого відповідачем, що Стрижавською селищною радою передано земельну ділянку кадастровий номер :07:006:0103, площею 0, 12 га, у власність ОСОБА_1 на підставі рішення 62 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області та 24.09.2020 ОСОБА_1 зареєстрував право власності на вказану земельну ділянку. На думку позивача, відповідач ОСОБА_1 , зареєструвавши своє право власності, зможе розпорядитись вказаною земельною ділянкою, тому у разі задоволення позову невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку істотно ускладнить та унеможливить виконання рішення суду. Позивач вважає, що забезпечення позову дозволить здійснити ефективний захист та поновлення його порушених прав. Щодо зустрічного забезпечення позивач вказав, що він є власником кінно-спортивного комплексу, на який може бути звернуто стягнення.

Представник відповідача Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Павловська М.Ю. в підготовче засідання не з`явилась, попередньо надіслала клопотання, згідно якого просила справу розглянути у її відсутність, проти позову заперечує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Пунько І.В., в підготовче засіданнятакож не з`явились, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка представника відповідача, адвоката Пунько І.В., що відповідно до положень ч. 5 ст. 130 ЦПК України вважається належним повідомленням відповідача. Представник відповідача надіслала заяву, згідно якої просила розглянути подані позивачем клопотання у її відсутність, в задоволенні клопотань позивача просила відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим здійснити розгляд заяви про забезпечення позову за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Умови для вжиття заходів забезпечення позову встановлені ст. 149 ЦПК України, та ними є наявність між сторонами дійсного спору та наявність ризиків істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Згідно п.п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд звертає увагу, що ФГ «Ягідка» заявлено вимоги немайнового характеру про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування та припинення речового права (права власності) на земельну ділянку, зареєстрованого на підставі таких рішень, виконання яких не передбачає вчинення дій щодо володіння та користування нерухомим майном.

При цьому, заявляючи вимогу про забезпечення позову саме шляхом накладення арешту на земельну ділянку, позивач посилається на майбутні дії, які, як він вважає, може вчинити відповідач ОСОБА_1 .

Саме лише посилання в заяві на те, що ОСОБА_1 зможе розпорядитись спірною земельною ділянкою не є достатнім доказом унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Наданий суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.11.2020 свідчить про те, що за відповідачем ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :07:006:0103, площею 0, 12 га. Проте позивачем суду не надано будь-яких доказів про те, що відповідач має намір вчиняти дії з приводу вказаної земельної ділянки до вирішення даного спору по суті та що існують обставини, які свідчать про ризик невиконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову, позивачем не доведений.

Відповідно, вбачається, що обґрунтування заяви про забезпечення позову є такими, що не підтверджені належними і допустимими доказами в межах розгляду заяви про забезпечення позову і не встановлюють на даний час обставин, якими законодавець визначає можливість вжиття заходів забезпечення позову (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Щодо викладеної в заяві пропозиції зустрічного забезпечення, суд вважає, що пропозиція зустрічного забезпечення, яка полягає у можливості звернення стягнення на кінно-спортивний комплекс, власником якого є позивач, не відповідає суті заявлених позовних вимог немайнового характеру. Крім цього, яким доказом підтверджується належність та вартість на даний час вказаного позивачем об`єкта нерухомості, який він просить врахувати для зустрічного забезпечення, в заяві про забезпечення позову не зазначено.

Також суд враховує, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України). Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Тобто, у даному випадку застосування судом заходів забезпечення позову у вигляді арешту на земельну ділянку, про які просить позивач, призведе до непропорційного обмеження прав власника майна, оскільки арешт майна полягає у здійсненні його опису та передачі на зберігання відповідним особам, тобто обмежує право використання арештованого майна.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем вид забезпечення позову не є співмірним заявленим вимогам, а невжиття такого заходу забезпечення позову не може бути перешкодою до виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Зважаючи на заявлені позовні вимоги немайнового характеру, а також оскільки наміру відповідача вчиняти дії, спрямовані на відчуження спірної земельної ділянки іншим особам, позивачем не доведено, ризик невиконання можливого рішення суду про задоволення позову чи неможливості поновлення його прав позивачем також не доведений, та вказаний захід забезпечення позову не співмірний та не відповідає заявленим вимогам, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149 - 153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Фермерського господарства «Ягідка» Корнійчук Анатолій Павлович» про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Фермерського господарства «Ягідка» Корнійчук Анатолій Павлович» до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області та припинення речового права, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: