Справа № 472/1280/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2021 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Тарєлкіной Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Покровка Веселинівського району Миколаївської області помер його батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 та право на земельну частку (пай) розміром 7,93 в умовних кадастрових гектарах в землях колективної власності КСП «Червона Україна» с. Покровка Веселинівського району Миколаївської області, яке було посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії МК № 0205947, зареєстрованим 3 березня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 9513.

Після смерті ОСОБА_2 право на спадщину за законом у першу чергу отримали його дружина ОСОБА_3 та позивач.

Дружина спадкодавця ОСОБА_3 спадщину не прийняла та після поховання переселилася проживати в житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2 , де померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На час відкриття спадщини позивач постійно проживав разом зі спадкодавцем та фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та управління спадковим майном.

Звернувшись 25.11.2020 року до Веселинівської державної нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковану ним земельну частку (пай) позивач отримав відмову з посиланням на те, що Сертифікат на земельну частку (пай) виданий після смерті спадкодавця.

У зв`язку з відмовою нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом, позивач просить визнати за ним право на вищевказану земельну частку (пай), успадковану ним після смерті ОСОБА_2

Ухвалою суду від 03.12.2020 року відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. Зазначеною ухвалою за клопотанням представника позивача від Веселинівської державної нотаріальної контори витребувано інформацію щодо заведення та реєстрації спадкової справи за фактом смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Покровка Веселинівського району Миколаївської області та копії її матеріалів (в разі, якщо спадкова справа заводилася).

Ухвалою суду від 14.12.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява від адміністратора ЦНАП Веселинівської селищної ради Коржинського Б.Г. про визнання позовних вимог та про розгляд справи за відсутності представника.

В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Покровка Веселинівського району Миколаївської області помер ОСОБА_2 , смерть якого була зареєстрована 14.04.1997 року Покровською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 9, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 14.04.1997 року /а.с. 9/.

Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 та право на земельну частку (пай) розміром 7,93 в умовних кадастрових гектарах в землях колективної власності КСП «Червона Україна»,с. Покровка Веселинівського району Миколаївської області, яке було посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії МК № 0205947, зареєстрованим 3 березня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 9513.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Оскільки ОСОБА_2 помер раніше 1 січня 2004 року при вирішенні спадкових відносин необхідно керуватися нормами діючого на той час законодавства, а саме нормами Цивільного кодексу УРСР.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Статтею 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 553 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини.

Згідно п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14 червня 1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини та втратила чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції N 20/5 від 03.03.2004, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

За життя ОСОБА_2 заповіту не склав, тому право на спадщину за законом у першу чергу отримали його дружина ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 .

Дружина спадкодавця ОСОБА_3 спадщину не прийняла та після поховання переселилася проживати в житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2 , де померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки Покровської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області від 16.10.2020 року № 504, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 з 1953 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Знятий з реєстраційного обліку, як померлий. За цією адресою з померлим, на момент його смерті проживали, вели спільне господарство та були зареєстровані: дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 1982 року по 1998 рік, а також син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 1983 року по 25.05.2007 року. /а.с. 10/.

Інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено.

25.11.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Веселинівської державної нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковану ним земельну частку (пай) позивач отримав відмову. .

Як вбачається з довідки-роз`яснення завідувача Другої Вознесенської державної нотаріальної контори та в.о. завідувача Веселинівської державної нотаріальної контори від 25.11.2020 року за вих. № 481/02-31, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) в КСП «Червона Україна» в с. Покровка Веселинівського району Миколаївської області після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки наданий позивачем сертифікат на право на земельну частку (пай) не відповідає вимогам законодавства, а саме: виданий після смерті спадкодавця - 22.02.2000 року /а.с. 14/.

Частинами 1 ст. 1297 та ст. 1298 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» N 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, ОСОБА_2 за життя був членом колгоспу «Червона Україна» с. Покровка Веселинівського району Миколаївської області, в подальшому реорганізованого в Колективне сільськогосподарське підприємство «Червона Україна».

26.12.1995 року колективному сільськогосподарському підприємству «Червона Україна» Покровської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області видано державний акт на право колективної власності на землю серії МК № 005, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 298 /а.с.20-25/.

В подальшому 22.02.2000 року на ім`я « ОСОБА_2 » Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК № 0205947 у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Червона Україна», розміром 7,39 в умовних кадастрових гектарах. Зазначений сертифікат був зареєстрований 03.03.2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 9513 /а.с. 26/.

Відповідно до абз. 3 п. 1 Указу Президента України № 720/95 від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», (надалі - Указ), паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Пунктом 2 Указу встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Виходячи з аналізу вказаних норм законодавства, моментом набуття права на земельну частку законодавством є момент видачі колективному сільськогосподарському підприємству Державного акту на право колективної власності на землю та включення члена цього колективного сільськогосподарського підприємствадо списку осіб, які мають право на земельну частку (пай).

Не зважаючи на те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий після смерті ОСОБА_2 , факт належності йому права на земельну частку (пай) підтверджується: копією архівного примірника державного акта на право колективної власності на землю серії МК № 005, виданого КСП «Червона Україна» Покровської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області 26.12.1995 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 298 /а.с.21-22/; копією розпорядження Веселинівської райдержадміністрації Миколаївської області від 27.03.1997 року № 133-р «Про затвердження розрахунків вартості і розмірів в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) членів КСП «Червона Україна» /а.с. 18/; копією списку членів КСП «Червона Україна», які мають право на земельну частку (пай), що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю, де під № 25 значиться ОСОБА_2 /а.с. 23/; інформаційною довідкою відділу у Веселинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 30.11.2020 року № 211/108-20 про те, що 26.12.1995 року КСП «Червона Україна» Покровської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області видано державний акт на право колективної власності на землю серії МК № 005, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 298. ОСОБА_2 значиться в списках осіб, які мають право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Червона Україна» за № 25. Розмір середньої частки (паю) по колишньому КСП «Червона Україна» Покровської сільської ради складає 6,67 умовних кадастрових гектарів та вартістю 25324,54 грн. /а.с.20/.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_2 на момент отримання КСП «Червона Україна» Покровськох сільської ради Веселинівського району Миколаївської області державного акту на право колективної власності на землю була членом зазначеного КСП та був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), він набув право на земельну частку пай у розмірі 6,67 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до вимог закону, що діяв на той час.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оцінивши вказані докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено, що померлий ОСОБА_2 мав право на земельну частку (пай) та враховуючи те, що позивач прийняв спадщину після смерті батька у встановленому законом порядку та неможливість оформлення ним своїх спадкових прав у нотаріуса,суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за ним права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 16, 1218, 1223, 1268-1270 ЦК України та ст.ст. 76, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування право на земельну частку (пай) розміром 7,93 (сім цілих дев`яносто три сотих) в умовних кадастрових гектарах у землях, переданих у колективну власність КСП «Червона Україна», с. Покровка Веселинівського району Миколаївської області, успадковане ним після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Покровка Веселинівського району Миколаївської області, право якого було посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії МК № 0205947, виданим Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області та зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 9513 від 03.03.2000 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіТустановський А.О.