РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Прохоренко В.В.,

секретар Бакшина К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім" "Новобудова", ОСОБА_2 про встановлення сервітуту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім" "Новобудова", ОСОБА_2 про встановлення сервітуту

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що їй та її чоловіку ОСОБА_3 на праві приватної власності в рівних частина належить нежитлове приміщення п`ятого поверху, загальною площею 110,3 кв.м., яке розташоване в будинку АДРЕСА_1 .

В цьому ж будинку наявне підвальне приміщення, яке належить на праві приватної власності ТОВ «Торговий дім «Новобудова» та ОСОБА_2 .

Через вказані підвальні приміщення проходять мережі централізованого водопостачання та водовідведення, мережі енергозабезпечення, вільного доступу до яких у них немає, що в свою чергу унеможливлює нормальне використання комунальних послуг, оскільки зокрема, на мережах централізованого водопостачання планується встановлення підвищувальної станції підкачування холодної води і для вирішення даного питання їм необхідний вільний доступ до мереж.

На сьогоднішній день вказані підвальні приміщення використовуються одноособово ОСОБА_2 , вільний доступ до зазначених інженерних мереж будинку відсутній.

На її заяву про надання доступу до підвальних приміщень ТОВ «Торговий дім" "Новобудова" надала відповідь з якої вбачається, що між ТОВ «Торговий дім" "Новобудова" та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу від 31.03.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 було передано право власності на наступні нежитлові приміщення підвалу будинку за адресою: АДРЕСА_1 : частину приміщення ІІ, площею 66,4 кв.м., частину приміщення ІІІ, площею 17,45 кв.м., приміщення ХХХV, площею 12,2 кв.м.,приміщення ХХХVІ, площею 87,7 кв.м., приміщення ХХХVІІ, площею 12,0 кв.м., приміщення ХХХVІІІ, площею 45,9 кв.м., приміщення ХХХІХ, площею 27,9 кв.м.. Частина приміщення, площею 11 кв.м., та частина приміщення ІІІ площею 11,25 кв.м., які знаходяться біля зовнішньої стіни будинку з боку АДРЕСА_3 не продавались ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, оскілку вказаних приміщеннях планувалося розміщення інженерних мереж, засобів обліку та підвищувальної бустерної станції холодного водопостачання. Решта нежитлових приміщень нікому не продавалась і планувались для спільного користування власниками будинку, а саме: розміщення в них ліфтових приміщень, сходів, інженерних мереж будинку електропостачання, водопостачання, водовідведення, а також для розміщення інших мереж та установок, які необхідні для забезпечення нормального функціонування зазначеного будинку.

Звернення до ОСОБА_2 від 06.05.2019 року про необхідність встановлення сервітуту з виділення частини площі підвалу будинку для забезпечення безперешкодного доступу до внутрішніх мереж залишилось без задоволення.

Враховуючи викладене, та у зв`язку з неможливістю використовувати в повній мірі належне їй рухоме майно вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Просила суд з метою безперешкодного, своєчасного доступу до інженерних мереж будинку АДРЕСА_1 , які розміщенні в підвальних приміщеннях, що належать ТОВ «Торговий дім" "Новобудова" та ОСОБА_2 встановити безстроковий та безкоштовний сервітут шляхом надання права проходу через нежитлові приміщення підвалу будинку АДРЕСА_1 , до інженерних мереж будинку, які розміщенні в даних приміщеннях, для ОСОБА_1 і решти співвласників приміщень будинку по АДРЕСА_1 , стягнути з відповідачів на її користь судові витрати.

Ухвалою суду від 10.09.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала повноваження представнику.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи подану представником позивача заяву та належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.01.2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві приватної власності в рівних частина належить нежитлове приміщення п`ятого поверху, загальною площею 110,3 кв.м., яке розташоване в будинку АДРЕСА_1 .

Як вбачається з позовної заяви в цьому ж будинку наявне підвальне приміщення, яке належить на праві приватної власності ТОВ «Торговий дім «Новобудова» та ОСОБА_2 . Через вказані підвальні приміщення проходять мережі централізованого водопостачання та водовідведення, мережі енергозабезпечення, вільного доступу до яких у них немає, що в свою чергу унеможливлює нормальне використання комунальних послуг, оскільки зокрема, на мережах централізованого водопостачання планується встановлення підвищувальної станції підкачування холодної води і для вирішення даного питання їм необхідний вільний доступ до мереж.

Відповідно до статті 395 Цивільного кодексу України, сервітут є речовим правом на чуже майно, яке полягає у обмеженому користуванні чужим майном для задоволення потреб, які не можуть бути задоволені іншим шляхом.

Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном.

Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку.

Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду (ч. ч. 1-3 ст. 403 ЦК України).

Частинами 1 ст. 404 ЦК України визначено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо.

Відповідно до ч.3 ст. 404 ЦК України право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд дійшов висновку, що позивачем та його представником не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, на підставі яких можна було б встановити, що відповідачами порушені права ОСОБА_1 , а також, що позивач має право на користування вказаними підвальними приміщення.

Разом з тим, на виконання вимог п.3 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість при розгляді даної цивільної справи, роз`яснював сторонам, у тому числі й представникові позивача, їх обов`язок відповідно до ст. 81 ЦПК України щодо доказування і подання доказів, а також право учасників справи щодо звернення до суду з клопотанням про витребування доказів на підставі ст. 84 ЦПК України, у разі неможливості самостійно надати докази.

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 2 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Таким чином, аналізуючи наведені докази та даючи їм оцінку, з урахуванням принципів законності, суспільного і загального інтересу, пропорційності, справедливого балансу, меж дозволеного втручання, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за необґрунтованістю.

Питання про судові витрати по справі підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. 395, 401, 402, 404 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76-89, 141, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Суддя В.В.Прохоренко