Єд.унік. № 243/5725/20
Провадження № 2-п/243/6/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м.Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Старовецького В.І.,

за участю секретаря судового засідання Жигаліна Р.Р.,

представника заявника Стулікова А.В.,

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №3 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 25 вересня 2020 року по цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з Заявою про перегляд Заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2020 року по справі № 243/5725/20, обґрунтовуючи Заяву тим, що Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 25 вересня 2020 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволені частково, стягнуто заборгованість за Договором № б/н від 07 лютого 2012 року, у розмірі 7848,96 та судовий збір у розмірі 125,80 грн.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що про існування такої справи відповідачу стало відомо з листа про спрямування справи до апеляційного суду. Зазначає, що вона з позивачем не укладала 07.02.2012 року договір без номеру, на який посилається позивач, а саме уклала Угоду 23.11.2012 року №SAMDN1049 за банківським рахунком НОМЕР_1 та з видачею банківської картки НОМЕР_2 на підставі яких було укладено договір страхування «Захист на кожен день», у зв`язку з чим умови договору страхування судом не враховані при вирішенні справи. Одночасно з цим, банк 06.08.2019 року надав відповідачу виписку по банківській картки НОМЕР_2 , проте цей документ містив відомості про банківські операції за період з 01.01.2014 року по 31.12.2017 року, у зв`язку з чим вона не була обізнана про суму заборгованості та не мала можливості виконати свої зобов`язання належним чином. Вважає, що повністю погасила всі заборгованості перед ПАТ ПАТ «КБ «Приватбанк».З огляду на вищевказане, заявник просила скасувати заочне рішення, та призначити новий розгляд справи.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 , її представник - адвокат Стуліков А.В., кожна окремо, заяву підтримали, просили її задовольнити в повному обсязі, на підставах, зазначених у заяві.

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання,просить судове засідання провести без його участі, надавши суду відзив, якому просить суд відмовити у перегляді заочного рішення, посилаючись на те, що відсутні процесуальні обставини для скасування заочного рішення, а саме поважна причина неявки відповідача в судове засідання. Крім того зазначає, що відповідачем не надано доказів, якими обґрунтовуються заперечення проти вимог позивача та мають істотне значення для правильного вирішення справи. Зазначає, що предметом позову саме є кредитний договір №б/н від 07.02.2012 року, а номер №SAMDN1049 відноситься до технічної нумерації активу, використовується тільки у внутрішніх сервісах банку з метою ідентифікації зобов`язання.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, її представника, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 25 вересня 2020 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області було ухвалено заочне рішення по справі №243/5725/20 (провадження №2/243/1965/20), яким позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за Договором № б/н від 07 лютого 2012 року, у розмірі 7848,96 та судовий збір у розмірі 125,80 (т.1 а.с.73-75).

Відповідно до ч.1,2 ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно положень ч.2 ст.285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Надаючи оцінку посиланням відповідача у заяві щодо не виклику останньої в судові засідання, то зазначене спростовується відомостями, наявними в матеріалах справи про відправлення відповідачу рекомендованих листів за адресою її зареєстрованого і фактичного проживання, оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), тобто дотримані вимоги ЦПК щодо повідомлення і суд мав підстави для розгляду справи в заочному порядку. Відповідач не довела в судовому засіданні про наявність поважних причин, які б об`єктивно перешкоджали отриманню повісток, явці до суду та поданню відповідних доказів.

Згідно ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному

державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Втім, відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

З огляду на викладене, оскільки відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце судового засідання шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області не з`явився у судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України.

Щодо доводів, на які посилається відповідач, - то договір кредиту(платіжна карта кредитка «Універсальная»), наявний у справі, досліджувався судом; обставини, на які посилається відповідач як на підставу скасування заочного рішення, до уваги судом не приймаються, а інші докази, які б мали суттєве значення і могли б змінити прийняте рішення, відповідачем не зазначаються.(т.1 а.с.17).

Всі інші аргументи відповідача, а саме Угоди від 23.11.2012 року №SAMDN1049 за банківським рахунком НОМЕР_1 з видачею банківської картки НОМЕР_2 на підставі яких було укладено договір страхування «Захист на кожен день», не є підставою для скасування заочного рішення в порядку ст.288 ЦПК України, оскільки стосуються висновків суду. Суд не вправі перебирати на себе повноваження апеляційного суду і надавати оцінку таким доводам і висновкам в судовому рішенні в порядку розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Постановою Донецького апеляційного суду від 7 грудня 2020 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2020 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишено без задоволення, заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2020 року залишено без змін(т.1 а.с.113-119).

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та(або) не повідомив про

причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто заочне рішення підлягає скасуванню за наявності одночасно двох умов: 1) якщо судом буде встановлено, що відповідач, тобто заявник, не з`явився у судове засідання та(або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; 2) докази, на які посилається відповідач (заявник у цьому провадженні) мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи першу умову для скасування заочного рішення судом встановлено, що відповідач була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судовому засіданні.

На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, судом був зроблений запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Як вбачається з Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, клієнта: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання : АДРЕСА_1 , з відповіді відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи №22-15/2965 від 10.07.2020 року, згідно якої відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Виклик відповідача здійснювався за допомогою судових повісток з рекомендованим повідомленням, що були направлені за місцем реєстрації відповідача та оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень)(т.1 а.с.63,65,69), однак, в судове засідання відповідач не з`явилась та не подала суду доказів поважності причин неявки в судове засідання та відзиву.

Посилання відповідача про те, що останній не було відомо про існування зазначеної цивільної справи, судом не приймаються до уваги, оскільки матеріали справи містять поштові повідомлення про отримання судової кореспонденції та оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, що спростовує посилання відповідача про необізнаність існування цієї справи.

Розглядаючи другу умову для скасування заочного рішення, суд виходить з того, що представник заявника та заявник фактично вдаються до оцінки рішення суду, однак не посилаються на будь-які конкретні докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, судом встановлено, що передбачені законом підстави для перегляду заочного рішення відсутні, а заява про перегляд заочного рішення є необґрунтованою.

Крім того, у відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового

судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що обидві підстави для скасування заочного рішення відсутні (поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити суд, а також не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин та наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення), то суд приходить до обґрунтованого висновку, що вимоги ОСОБА_1 про перегляд Заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2020 року слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.286-288 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2020 року по справі за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Згідно ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

В розумінні ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено 01 лютого 2021 року

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду В.І. Старовецький