Провадження № 2/361/1985/21

У Х В А Л А

28 січня 2021 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року до Броварського міськрайонного суду Київської області на підставі ухвали судді Святошинського районного суду м. Києва від 01 листопада 2020 року ОСОБА_3 надійшла за підсудністю позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини.

Одночасно з вказаною заявою, ОСОБА_1 звернулась до суду із клопотанням про звільнення її від сплати судового збору за подання позову у зв`язку із не сплатою аліментних зобов`язань відповідачем щодо дитини, яка не досягла 14-річного віку. На підтвердження вказаних обставин позивач зазначає, що відповідно до змісту ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 13 серпня 2020 року, вона звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів, що вказує на те, що відповідач ухиляється від сплати аліментів.

Зазначену ухвалу суду позивачем не надано.

Відповідно до протоколу автоматизового розподілу судової справи між суддями від

20 січня 2021 року вказана справа передана судді Радзівіл А.Г.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, суд встановив, що позовна заява повинна бути залишена без руху, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 8 Закону України Про судовий збір, ч. 1 ст. 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, за певних умов та у порядку, передбаченому законом, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення.

У статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 29 Постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах роз`яснив, що відповідно дост.8 Закону № 3674-VI та ст.82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору можливе виключно за наявності відповідних підстав і є правом, а не обов`язком суду.

При зверненні до суду з вимогою про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору, особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження обставин, які слугують підставами, передбаченими чинним законодавством, для задоволення такого роду клопотань. Водночас відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

У зв`язку із цим наведені обставини зазначені у клопотанні про звільнення від сплати судового збору не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати, оскільки позивачем не надані належні докази на підтвердження вказаних обставин.

Слід зазначити, що в рішенні у справі Креуз проти Польщі Європейський Суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні, а тому в задоволені заяви слід відмовити.

Згідно з вимогами частини 1 статті 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п.п. 2 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, становить (840,80 грн.) - (30.09.2020р. дата подання позовної заяви).

Враховуючи викладене, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 840,80 грн. або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Реквізити для сплати судового збору знаходяться на сайті судової влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Враховуючи викладеного та керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини - залишити без руху.

Надати позивачу строк - десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Радзівіл А.Г.