ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5005/20
Провадження № 2-о/362/18/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Матушевської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Васильківська міська рада Київської області про встановлення юридичного факту,

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просить суд встановити факт, що ОСОБА_2 , яка згідно свідоцтва про право на спадщину є власником Ѕ частки житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 і ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є одна і таж особа.

В обґрунтування своїх вимог, заявник зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 - син померлої ОСОБА_2 звернувся до державним нотаріусом Хоменка С.А із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Проте, постановою державного нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що на дану власність 05.03.1971 року за реєстровим № 1132, Васильківською державною нотаріальною конторою Київської області видано свідоцтво на право на спадщину, на вищевказану частку житлового будинку на ім`я ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Васильків Київської області 16.03.1963 року успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_4 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Після чого, 06.03.1964 року ОСОБА_2 одружилась з ОСОБА_5 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_2 . ОСОБА_2 зареєструвала свідоцтво про право на спадщину 05.03.1971 року, яке видано на ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 10.11.2020 року прийнято заяву до провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження (а.с.24).

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в який просив розгляд справи проводити без його участі, вимоги заяви підтримав та просила їх задовольнити.

Представник Васильківської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву з проханням слухати справу без їх участі, проти заявлених вимог не заперечує (а.с.31).

ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в який не заперечував проти задоволення заяви його брата ОСОБА_1 (а.с.35).

Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, матеріали спадкової справи №56440830, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 02.04.2014 року (а.с.7).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрилася спадщина на Ѕ частину житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 56440830 (а.с.36-69).

Згідно до копії свідоцтва про право на спадщину від 05.03.1971 року за реєстровим № 1132, Васильківською державною нотаріальною конторою Київської області на 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 було видано свідоцтво на право на спадщину на ім`я ОСОБА_2 , яка успадкувала її після смерті своєї матері ОСОБА_4 (а.с.11-12).

Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 виданого 06.05.1964 року, що дошлюбне прізвище ОСОБА_2 було « ОСОБА_2 » (а.с.10).

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 6 від 31.08.2020 року, виданий Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), з якого підтверджується факт, що ОСОБА_2 після державної реєстрації шлюбу присвоїла прізвище чоловіка - « ОСОБА_2 » (а.с. 51-52).

ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 являлася матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с.49).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Васильківської міської державної нотаріальної контори Київської області Хоменком С.А. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , після смерті його матері ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що на дану власність 05.03.1971 року за реєстровим № 1132, Васильківською державною нотаріальною конторою Київської області видано свідоцтво на право на спадщину, на вищевказану частку житлового будинку на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 13-14).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК Українисуд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.

Згідно п.п.2, 3 ч.1 ст.318 ЦПК Україниу заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Приписами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті6 та статті13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства »).

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Згідно з листом Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Зміст статті 89 ЦПК Українивизначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи зібрані по справі докази, що узгоджуються між собою, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_2 , яка згідно свідоцтва про право на спадщину є власником Ѕ частки житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 і ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є одна і таж особа, на що вказують ідентичність в її прізвищі, ім`ям та по батькові, а також в співпадіння в даті, місяці та році її народження, а також іншими письмовими доказами.

Враховуючи, що розбіжність в прізвищі позбавляє заявника права на прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне задовольнити заяву про встановлення факту, що має юридичне значення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 9, 13, 81, 8 9, 265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Васильківська міська рада Київської області про встановлення юридичного факту - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , яка згідно свідоцтва про право на спадщину є власником Ѕ частки житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 і ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є одна і таж особа.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено 29.01.2021 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко