КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Шуляк Юлії Леонідівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 липня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. Зазначила, що вона і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 19.10.2018 по 23.05.2020 року. У період шлюбу вони придбалиавтомобіль Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , який був зареєстрований на відповідача. Вартість вказаного автомобіля становить 252558,23 грн. Оскільки автомобіль є неподільною річчю, вважає, що він має бути залишений за відповідачем, а на свою користь ОСОБА_4 просить стягнути половину вартості вказаного автомобіля, яка становить 126279,00 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 липня 2021 року задоволено позов ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 126279,00 грн., що складає половину вартості автомобіля Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1263,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у позові ОСОБА_2 .. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_2 не заявляла позовних вимог про визнання автомобіля спільною сумісною власністю або ж вимогу про отримання грошової компенсації в обмін на відмову від своєї частки у спільному майні. Відтак, на думку апелянта у суду були відсутні підстави для стягнення з нього половини вартості автомобіля. До того ж спірний автомобіль Hyundai Sonata, був придбаний за рахунок отриманих після продажу ним свого автомобіля Mazda-3 коштів. Після припинення шлюбних відносин він сплатив ОСОБА_2 компенсацію її частки у праві власності на автомобіль Hyundai Sonata, в сумі, еквівалентній 700 доларів США.

Представник ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на правильність висновків суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.10.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб (а.с.7).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано 23.05.2020 року (а.с.8).

В період шлюбу 01.10.2019 року сторонами було придбано автомобіль Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстровано на ім`я відповідача ОСОБА_1 .

На підтвердження вартості спірного автомобіля позивачка ОСОБА_2 надала суду звіт про оцінку майна ТОВ «Оцінка-24» № 18-201116-022 від 16.11.2020 року. Ввідповідно до звіту ринкова вартість автомобіля Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 252558,23 грн. (а.с.10-25).

Як встановлено суді, після відкриття провадження в справі, автомобіль Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , був відчужений відповідачем ОСОБА_1 без згоди ОСОБА_2 на користь третьої особи.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 і стягнув з ОСОБА_1 на користь позивачки 126279,00 грн., що складає половину вартості автомобіля Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 .

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною 1 ст. 71 СК України визначено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Виходячи з наведеного, у разі відчуження чи неправомірного використання майна, суд не може застосовувати засоби для його реверсу, а може лише врахувати вартість прихованого майна при його розподілі. Якщо один із подружжя здійснив відчуження чи використав майно на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, то суд, не маючи змоги застосувати поділ майна подружжя в натурі, здійснює поділ цього майна з використанням компенсаційного способу поділу.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , був набутий ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час шлюбу, а тому є об`єктом спільної сумісної власності.

Установивши, що ОСОБА_1 без згоди ОСОБА_2 здійснив відчуження вказаного автомобіля, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля, яка згідно з висновком про вартість майна становить 126279,00 грн.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання ОСОБА_1 та його представника що спірний автомобіль Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , був придбаний за рахунок коштів від продажу його особистого автомобіля Mazda-3 д.н.з. НОМЕР_1 , а також сплату ОСОБА_1 компенсації частки ОСОБА_2 у праві власності на автомобіль Hyundai Sonata, яка за домовленістю становила еквівалент 700 доларів США. Заперечуючи проти позову, відповідач не надав належних та допустимих доказів того, що спірний автомобіль Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , був набутий ним за рахунок коштів отриманих від продажу автомобіля Mazda-3 д.н.з. НОМЕР_1 . Також слід враховувати, і те, що від продажу автомобіля Mazdа-3 та придбанням автомобіля Hyundai Sonata минуло майже рік, подружжя несло витрати, пов`язані з винаймом квартири, подорожами, та задоволенням спільних побутових потреб. На підтвердження сплати ОСОБА_2 компенсації її частки у праві власності на автомобіль Hyundai Sonata, в сумі, еквівалентній 700 доларів США, відповідач надав витяг по картковому рахунку від 10.12.2020 року (а.с.68). Разом з тим, згідно даного витягу операції щодо переказу коштів ОСОБА_2 мали місце у період з 02.02.2018 року по 30.04.2020 року. Цільове призначення у переказах грошових коштів відсутнє, у зв`язку з чим у суду були відсутні підстави вважати встановленим, що вказані кошти перераховувалися в рахунок компенсацію вартості належної позивачці частки у праві власності на автомобіль Hyundai Sonata.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 не заявляла позовних вимог про визнання автомобіля спільною сумісною власністю, або ж вимогу отримання грошової компенсації в обмін на відмову від своєї частки у спільному майні. Позивачкою обраний правильний спосіб захисту порушеного права. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. ОСОБА_1 здійснив відчуження об`єкта спільної сумісної власності без згоди ОСОБА_2 , а тому суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з нього на користь позивачки грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Шуляк Юлії Леонідівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 липня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.