Справа №751/8653/21
Провадження №2-о/751/143/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Іскра К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (14000, м. Чернігів, вул. Пушкіна, буд. 15) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , місце смерті м. Донецьк, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що вона є донькою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Доннецьк. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією. Вона звернулась до Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), де отримала письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 . Встановлення факту смерті необхідне заявнику для отримання українського свідоцтва про смерть.

У судове засідання заявник не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений у встановленому порядку. Від заінтересованої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Додатково зазначили, що заперечень проти прийняття рішення не мають і покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Нікітовським відділом ЗАГС Горлівського міського управління юстиції Міністерства юстиції «Донецької Народної Республіки» 07.10.2021 року було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , в якому зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка: Україна, Чернігівська область, місто Городня, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті - «Донецька Народна Республіка» м. Донецьк, актовий запис про смерть № 871.

Заявник звернулась до Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) для проведення державної реєстрації смерті матері, проте, 16.11.2021 року Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відмовив заявнику у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 07.10.2021 року, виданого Нікітовським відділом ЗАГС Горлівського міського управління юстиції Міністерства юстиції «Донецької Народної Республіки», оскільки заявником пред`явлено документи, які не відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до положень ст. 49 Цивільного кодексу України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану та підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» зі змінами, м. Донецьк Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами...».

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, суд приймає до уваги відомості, які зазначені у свідоцтві про смерть, враховуючи неможливість в інший спосіб отримати відомості, зазначені у цьому документі, хоча й не визнає зазначене свідоцтво про смерть офіційним документом.

За таких обставин, з метою захисту законних прав та інтересів, оформлення спадкових прав, суд доходить висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , місце смерті м. Донецьк, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , що надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про смерть її матері, видане державним органом України.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Керуючись ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207- VII, Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року N 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року N 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», ст.ст. 4, 13, 76-81, 95, 259, 263-265, 294, 315-319, 354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка: Україна, Чернігівська область, місто Городня, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у місті Донецьк Донецької області.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію рішення суду невідкладно надіслати до Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко