ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/315/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Шаповалова К.В., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії приватного виконавця щодо незаконної видачу заявки на реалізацію арештованого майна (квартири), заінтересована особа (стягувач) Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмила Олегівна,

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2021 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на неправомірні дії приватного виконавця щодо незаконної видачу заявки на реалізацію арештованого майна (квартири), заінтересована особа (стягувач) Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмила Олегівна.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 листопада 2021 року скаргу передано судді Шаповаловій К.В. Фактично скаргу було передано судді 18 листопада 2021 року.

Звертаючись із вказаною скаргою, ОСОБА_1 подала до суду клопотання про поновлення пропущеного строку на подання скарги, яке обґрунтоване тим, що заявку на реалізацію арештованого майна від 28 вересня 2021 року вона отримала лише 6 жовтня 2021 року, строк для оскарження дій приватного виконавця складає 10 робочих днів, отже, з урахуванням вихідних та святкових днів у жовтні 2021 року, строк оскарження заявки закінчився 22 жовтня 2021 року. 22 жовтня 2021 року нею було подано скаргу на незаконну заявку, проте ухвалою суду від 27 жовтня 2021 року повернуто скаргу без розгляду. Враховуючи вказане, просила поновити строк на подання скарги до суду.

Вивчивши доводи заяви та докази додані до неї, прихожу до висновку, що заява не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Як зазначила скаржниця, заявку на реалізацію арештованого майна вона отримала 6 жовтня 2021 року. Доказів вказаного до скарги не долучено. В той же час, якщо враховувати вказану інформацію скаржниці (день отримання заявки), 10 днів на подання скарги закінчились 18 жовтня 2021 року (з урахуванням того, що 10 день припадав на суботу). Вперше скарга була подана до суду 22 жовтня 2021 року, тобто з пропуском встановленого строку на її подання.

Скаржницею та її представником (з урахуванням того, що договір про надання правової допомоги був укладений скаржницею 22 червня 2021 року) не надано суду доказів та обґрунтування поважності причин пропуску цього строку на подання скарги.

Суд критично оцінює доводи скаржника про те, що строк на подання скарги становить саме 10 робочих днів, з огляду на таке.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 1291 Конституції України).

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб органів ДВС передбачено частинами першою та п`ятою статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження». Згідно із цими нормами рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

З огляду на встановлений статтею 122 ЦПК України порядок обчислення процесуальних строків зазначений десятиденний строк слід обчислювати в календарних днях. Такий порядок обчислення строків є єдиним для всіх норм ЦПК України та застосовується й у інших процесуальних кодексах України.

Таким чином, існують два законодавчі акти однакової юридичної сили, які встановлюють неоднаковий строк для оскарження дій державного виконавця щодо виконання судового рішення.

Відповідно до статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

ЦПК України регулює порядок оскарження саме до місцевого загального суду дій державного виконавця, на виконанні якого перебуває судове рішення цього суду. Право на звернення зі скаргою і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю ухваленого за правилами ЦПК України судового рішення та з його примусовим виконанням. Відповідні положення вміщено у розділі VIІ цього Кодексу «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Стаття 74 Закону України «Про виконавче провадження» регулює оскарження дій державного виконавця не тільки до суду, а й до інших органів. Так, відповідно до частини третьої статті 74 зазначеного Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Так, у частині першій статті 3 цього Закону серед інших виконавчих документів, примусове виконання яких здійснюється ДВС, перераховано: виконавчі написи нотаріусів; посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішення інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішення (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень (пункти 3-9).

Ураховуючи викладене, можна дійти висновку, що стаття 74 Закону України «Про виконавче провадження» є загальною нормою по відношенню до статей 447-449 ЦПК України, адже застосовується до більш широкого кола відносин: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів ДВС.

Вказаний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 920/149/18.

Як зазначалось, скаржниця звернулась до суду із пропуском 10 денного строку на подання скарги, при цьому скаргу від її імені було подано адвокатом, з яким договір про надання правової допомоги був укладений ще у червні 2021 року, а отже представник скаржниці як адвокат із значним стажем адвокатської діяльності (з 2005 року) не міг не бути обізнаний із нормами ЦПК України, як регулюють порядок та строк подачі скарги на дії державних (приватних) виконавців.

Клопотання про поновлення пропущеного 10 денного строку на подання скарги з 6 жовтня 2021 року по 18 жовтня 2021 року, представником скаржниці (скаржницею) подано суду не було.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи те, що по суті скарги ОСОБА_1 не розглядалась та з урахуванням приписів статті 126 та 449 ЦПК України, з огляду на відсутність клопотання про поновлення строку на подання скарги з поважних причин, прихожу до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду, що не позбавляє скаржника в подальшому права на звернення з клопотанням про поновлення такого строку.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії приватного виконавця щодо незаконної видачу заявки на реалізацію арештованого майна (квартири), заінтересована особа (стягувач) Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмила Олегівна - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя К.В. Шаповалова