Справа № 128/2902/21
РІШЕННЯ

Іменем України

30 листопада 2021 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі

головуючого - судді: Ганкіної І.А.,

при секретарі: Фольварковій Н.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 в смт. Стрижавка Вінницького району. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 1,8255 га у межах згідно з планом, що розташована на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:009:0009. Згідно заповіту від 17 лютого 2005 року земельну частку пай сертифікат серії ВН №0419972 розміром 1,51 умовних кадастрових гектарів, заповів позивачу по справі ОСОБА_1 . Цей заповіт посвідчений заступником сільського голови Мізяківсько-Хутірської сільради та зареєстровано в реєстрі за №24. Зазначає, що спадкоємцям за заповітом є він сам позивач по справі, спадщину прийняв шляхом подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору. Спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_2 , який спадщину прийняв шляхом подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , які відмовились від своєї частки спадщини на користь ОСОБА_2 . Вказує, що отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку в нотаріальній конторі він не має можливості так, як спадкодавець заповів йому земельну частку пай сертифікат серії ВН №0419972 замість якого ОСОБА_3 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №318226.

Викладені вище обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 із позовом до суду для захисту своїх спадкових прав.

В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить їх вимоги задоволити. Змін та доповнень не має.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думку позивача по справі, викладену у поданій до суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.09.2005 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 1,8255 га у межах згідно з планом, що розташована на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:009:0009, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №318226 від 6 травня 2005 року виданий на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 11 лютого 2005 року, №157 (а.с. )

Ринкова вартість земельної ділянки складає: 47700 грн, що підтверджується копією висновку про ринкову вартість земельної ділянки від 06.10.2020 року.

Згідно заповіту від 17 лютого 2005 року земельну частку пай сертифікат серії ВН №0419972 розміром 1,51 умовних кадастрових гектарів, заповів ОСОБА_1 . Цей заповіт посвідчений заступником сільського голови Мізяківсько-Хутірської сільради та зареєстровано в реєстрі за №24.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку в нотаріальній конторі ОСОБА_1 не має можливості так, як спадкодавець заповів ОСОБА_1 земельну частку пай сертифікат серії ВН №0419972 замість якого ОСОБА_3 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №318226.

Інших спадкоємців у спадкодавця не було. Заповіт не оспорювався.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів в суді можуть бути визнання права, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту права спадкоємців шляхом визнання в судовому порядку права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право спадкоємиці неможливо.

За ст. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України-перша черга спадкоємців за законом-у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивачки на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення та визнання за позивачкою право власності, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 317, 328, 1223, 1225, 1233, 1247,1261, 1268 ЦК України, ст.ст.15, 30, 60, 61, 130, 214, 215, 223, 256 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом від 17.02.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 24, на земельну ділянку площею 1,8255 га у межах згідно з планом, що розташована на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:009:0009, що раніше належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №318225.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 30.11.2021 року.

учасники провадження:

позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя І.А. Ганкіна