Справа №613/1125/20 Провадження № 2/613/49/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Сеник О.С.,

за участю секретаря судового засідання Дегтяр А.Ю.,

представника позивача адвоката Колєсніка І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові цивільну справу № 613/1125/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник позивача адвокат Колєснік І.А., звернулась до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В., у якій просить: 1) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса №12095, виданий 16.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 16694,98 грн. на користь ТОВ «Вердикт Капітал»; 2) судові витрати позивача ОСОБА_1 стягнути на її користь з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал».

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що у вересні 2020 року за місцем роботи позивачки у ТОВ «МК М`ясний» надійшла постанова приватного виконавця Клименка Р.В. про звернення стягнення заборгованості в розмірі 16694,98 грн. на користь відповідача - ТОВ «Вердікт Капітал» за виконавчим написом нотаріуса № 12095, виданим 16.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. Вважає вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими останній звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Так, на думку представника позивача, при вчиненні спірного виконавчого напису стягувачем (відповідачем по справі) не надані належні документи (докази) щодо безспірності цієї заборгованості; позивач не має боргових зобов`язань перед відповідачем; відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, не існувало на момент звернення за виконавчим написом; виконавчий напис виданий після спливу строку, встановленого ст.88 Закону України «Про нотаріат».

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 13.10.2020 відкрито провадження по справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. належним чином завірені копії виконавчого напису нотаріуса № 12095 від 16.07.2020 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 16694,98 грн. на користь ТОВ «Вердикт Капітал» та документів, на підставі яких виданий цей виконавчий напис. Копію ухвали направлено приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Гораю О.С. для виконання, встановлено термін виконання ухвали 5 діб з моменту отримання копії ухвали.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 13.10.2020 задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову. Забезпечено позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 62789780 з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 16694,98 грн. на користь ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі виконавчого напису нотаріуса № 12095 від 16.07.2020, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., до вирішення спору по суті.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 23.11.2020 повторно витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. належним чином завірені копії виконавчого напису нотаріуса № 12095 від 16.07.2020 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 16694,98 грн. на користь ТОВ «Вердикт Капітал» та документів, на підставі яких виданий цей виконавчий напис.Копію ухвали направлено приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Гораю О.С. для виконання, встановлено термін виконання ухвали 5 діб з моменту отримання копії ухвали.Попереджено третю особу про те, що відповідно до ч.ч.1, 2 ст.148 ЦПК України у випадку невиконання ухвали суду про надання документів на нього буде накладено штраф у розмірі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а в разі повторного невиконання ухвали суду - в розмірі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 09.12.2020 клопотання представника позивача адвоката Колєсніка І.А. задоволено. Повторно направлено приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Гораю О.С. копії ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 13.10.2020 та ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 23.11.2020 про витребування належним чином завірених копій виконавчого напису нотаріуса № 12095 від 16.07.2020 та документів, на підставі яких виданий цей виконавчий напис. Встановлено термін для надання вищезазначених доказів - 5 діб з моменту отримання копії даної ухвали.Попереджено про можливість накладення штрафу в порядку ч.ч.1, 2 ст.148 ЦПК України у випадку невиконання ухвали суду про надання документів.

Продовжено строк проведення підготовчого провадження по цивільній справі № 613/1125/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, на тридцять днів.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 21.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Вказав, що розділ ІІ Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, визнано нечинним постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017, яка набрала законної сили. Чинна редакція постанови КМУ від 29.06.1999 № 1172передбає можливість вчинення нотаріусом виконавчих написів виключно на нотаріально посвідчених договорах. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що договір між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 не був посвідчений нотаріально, у приватного нотаріуса Горая О.С. були відсутні передбачені законом підстави для вчинення оспорюваного виконавчого напису. Крім того, стверджує, щопозивач не укладала із АТ «Альфа-Банк» кредитний договір № 630203445 від 18.09.2014, за яким видано оскаржуваний виконавчий напис. Матеріали справи не містять самого договору, вказаного у виконавчому написі, та виписки з рахунку боржника зі строком виконання кредитних зобов`язань, у зв`язку з чим неможливо визначити, чи настав цей строк на момент звернення ТОВ «Вердикт Капітал» до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Відтак, наданими приватному нотаріусу Гораю О.С. документами не було підтверджено безспірність заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Альфа Банк». Крім того, вказує, що відповідачем при зверненні до нотаріуса не було надано жодних доказів того, що ТОВ «Вердикт Капітал» має відношення до взаємовідносин, що виникли між позивачем та АТ «Альфа Банк» за кредитним договором, та є стягувачем. Також, виходячи з наданих нотаріусом документів, стверджує, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не мало права виступати фактором у договорі з ПАТ «Альфа Банк», оскільки станом на дату укладення між нимидоговору факторингу (21.06.2016) ТОВ «Кредитні ініціативи» не мало ліцензії на надання послуг факторингу (така ліцензія була видана відповідачу лише 31.08.2017).

Пояснив, що єдиним кредитним договором, який укладала ОСОБА_1 із ПАТ «Альфа Банк», є договір № 482123132 від 24.08.2014, за яким граничною датою погашення позивачем своїх кредитних зобов`язань перед банком є 28.08.2016. Отже, саме з цієї дати у кредитора виникло право вимоги та право примусового стягнення боргу, а відтак, почав свій відлік і трирічний строк, встановлений законом для вчинення виконавчого напису нотаріуса. Цей строк сплив 29.08.2019, після чого відповідач втратив право на стягнення коштів за договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Враховуючи викладене, вважає, що оскаржуваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, а отже, наявні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вигляді судового збору та витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Відповідач у надісланому до суду письмовому відзиві просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначив, що відповідачем ТОВ «ВердиктКапітал» було надано нотаріусу повний перелік документів, передбачений п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», з дотриманням строку, встановленого ст.88 Закону України «Про нотаріат», а відтак, у приватного нотаріуса Горая О.С. були наявні передбачені законом підстави та умови для вчинення виконавчого напису. При цьому, безспірність боргу позивачки повністю підтверджено наданими документами, жодних заперечень проти правомірності вимог стягувача позивачкою наведено не було ані нотаріусу, ані суду, що, на думку відповідача, підтверджує безспірність заборгованості.

Вказує, що до позову не долучено детального опису вчинених адвокатом дій в погодинному розрізі та акту прийому-передачі наданих послуг, у зв`язку з чим неможливо встановити, які послуги були фактично надані та який час був витрачений адвокатом на надання кожного виду правничої допомоги. Крім того, вважає завищеним розмір витрат на правничу допомогу, оскільки ця права є справою незначної складності, по даній категорії справ є стала судова практика.

Представник відповідача та треті особи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та третіх осіб.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.08.2014 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» було укладено договір № 482123132, за умовами якого банк надав позивачці кредит в розмірі 2905,02 грн., за кредитною ставкою 0,01% річних, для оплати товару, що вказаний у специфікації № 482123132 від 24.08.2014, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок ТзОВ «Алло». Пунктом 2.3 цього договору визначено дату остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісійної винагороди - 28.08.2016.

Як стверджує представник позивача, жодних інших кредитних договорів ОСОБА_1 із ПАТ «Альфа-Банк» не було укладено.

21.06.2016 між ПАТ «Альфа-Банк» (Клієнт) та ТОВ «Кредитні ініціативи» (Фактор) було укладено договір факторингу № 1, за яким Клієнт зобов`язується відступити право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до договору (а.с.116).

26.12.2018 між ТОВ «Кредитні ініціативи» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова Компанія «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА (а.с.117).

16 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №16-01/19/1.

Разом з тим, з наданих приватним нотаріусом Гораєм О.М. витягів з вказаних договорів не вбачається переходу права вимоги за кредитним договором, боржником у якому була б ОСОБА_1 , зокрема, не надано витягу з Додатку № 1 до договору факторингу № 1 від 21.06.2016, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» (Клієнт) та ТОВ «Кредитні ініціативи» (Фактор).

13.07.2020 представник ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. із заявою про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі № 630203445 від 18.09.2014, укладеному між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк». Зазначив, що правонаступником усіх прав та обов`язків останнього, на підставі договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами 1 від 21.06.2016, є ТОВ «Кредитні ініціативи», на підставі договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/Веста від 26.12.2018 є ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», на підставі договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами № 16-01/19/1 від 16.01.2019 є ТОВ «Вердикт Капітал». Вказав, що у зв`язку з порушенням позичальником зобов`язань за договором (несплатою мінімальних платежів) ТОВ «Вердикт Капітал» зверталось до позичальника з письмовою вимогою про погашення заборгованості, яка була проігнорована позичальником, заборгованість у вказаний термін не була сплачена, тому стягувач, відповідно до умов договору, набув права дострокового стягнення заборгованості. Станом на 13.07.2020 позичальник припинив виконувати зобов`язання по сплаті відсотків та чергових платежів кредитних коштів, чим порушив умови договору кредиту. Відповідно до ст.ст. 27, 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів» стягувач вручив ОСОБА_1 повідомлення про порушення основного зобов`язання з вимогою його виконання, однак, станом на 13.07.2020 позичальником взяті на себе зобов`язання за договором кредиту, а також вимоги, вказані в повідомленні, не виконано. Загальна заборгованість позичальника перед стягувачем за кредитним договором № 630203445 від 18.09.2014 становить 16044,98 грн.

Додатками до заяви ТОВ «Вердикт Капітал» зазначено кредитний договір № 630203445 від 18.09.2014, розрахунок суми заборгованості, копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів, копію довіреності представника ТОВ «Вердикт Капітал».

Фактично приватному нотаріусу Гораю О.С. було надано виписку з особового рахунку за Кредитним договором № 630203445 за період з 16.01.2019 по 11.03.2020, копію списку згрупованих поштових відправлень з відміткою про відправлення на ім`я ОСОБА_1 , копію довіреності на представлення інтересів ТОВ «Вердикт Капітал» ОСОБА_3 (а.с.109-112).

Разом з тим, на вимогу суду, викладену в ухвалах від 13.10.2020, 23.11.2020 та 09.12.2020 про надання документів, на підставі яких вчинено оспорюваний виконавчий напис, приватним нотаріусом Гораєм О.С. не було надано кредитного договору № 630203445 від 18.09.2014.

Натомість, третьою особою було надано копію анкети-заяви про прийняття публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк», однак, ані особи, яка підписала цю анкету-заяву, ані дати її підписання, ані умов, на яких вона була підписана, ані реквізитів договору, до умов якого приєднався клієнт, підписавши цю анкету-заяву, зі змісту наданого нотаріусом примірника встановити неможливо (зворотній бік а.с. 108, а.с. 145).

16.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем був вчинений виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за Кредитним договором № 630203445 від 18.09.2014, укладеним з АТ «Альфа Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №1 від 21.06.2016 є ТОВ «Кредитні ініціативи, правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/Веста від 26.12.2018, є ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами № 16-01/19/1 від 16.01.2019, є ТОВ «Вердикт Капітал». Стягнення заборгованості проводилася за період з 16.01.2019 по 11.03.2020. Сума заборгованості склала 16044,98 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6062,04 грн., строкова заборгованість за по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 5403,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями - 4579,94 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, в розмірі 650 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 16694,98 грн.

Вказаний виконавчий напис було зареєстровано в реєстрі за № 12095 (а.с. 108).

21.08.2020 приватним виконавцем Клименко Романом Васильовичем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження ВП № 62789780 з примусового виконання виконавчого напису № 12095, виданого 16.07.2020, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з боржника ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 16694,98 грн. Вказаною постановою визначено здійснювати відрахування з доходів боржника у розмірі 20% на користь стягувача, в тому числі заборгованості - 16694,98 грн., витрат виконавчого провадження - 600 грн., основної винагороди приватного виконавця - 1669,50 грн., всього в сумі 18964,48 грн. (а.с.9).

Вказану постанову направлено для виконання за місцем роботи позивачки - ТОВ «МК «М`ясний».

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальними правилами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених у ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19), зазначають про те, що суд, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Так, відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595(далі по тексту - Порядок № 296/5).

За визначенням пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачена Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку № 296/5.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі по тексту - Перелік №1172).

У статті 88 Закону № 3425-XII визначені умови вчинення виконавчих написів, за якими нотаріус вчиняє виконавчі написи:

- якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

- за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Зазначені умови вчинення виконавчого напису також містяться і в пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172. При цьому цей Перелік № 1172 не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами,ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку № 296/5.

Відповідно до розділу 1 Переліку № 1172 «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріальнопосвідченого договору(договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

26.11.2014 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою Порядок № 1172 було доповнено

Цією постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" Переліку № 1172 та доповнено його новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин".

Дана постанова № 662 надала право нотаріусу вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Отже, Перелік № 1172 в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 16.07.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Як вбачається з матеріалів справи, анкета-заява, яка була надана ТОВ «Вердикт Капітал» нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не була посвідчена нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Матеріали справи свідчать, що нотаріально посвідчений договір між сторонами не укладався.

Однак, незважаючи на відсутність оригіналу нотаріально посвідченого договору та те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року були скасовані зміни до Переліку № 1172 в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, третьою особою приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис на підставі анкети-заяви, яка не є нотаріально посвідченим договором, або договором, забезпеченим іпотекою.

Крім того, нотаріусом не було дотримано вимог законодавства щодо умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, та наявності безспірної заборгованості. З договору споживчого кредиту та заяви про вчинення виконавчого напису неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, оскільки ці документи не відображають інформацію щодо здійснення боржником останньої оплати по кредиту, не містять відомостей, яким саме чином нараховувались відсотки за користування кредитними коштами, з них не можливо встановити дійсний розмір заборгованості. Фактично нотаріус не мав достовірної та повної інформації щодо заборгованості боржника.

При цьому, відповідно до п.п. 2.3. Порядку № 296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

У порядку ст. 81 ЦПК України відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» не було надано доказів про отримання позивачем ОСОБА_1 письмової вимоги (повідомлення) про усунення порушень основного зобов`язання.

Таким чином, суд дійшов висновку пронаявність правовихпідстав длязадоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису № 12095 від 16.07.2020 таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Як встановлено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Як вбачається з матеріалів справи, між адвокатом Колєсніком І.А. та ОСОБА_1 (Клієнт) 09.10.2020 було укладено договір про надання правничої допомоги, за умовами якого Клієнт доручає Адвокату надати їй правничу допомогу у цивільній справі за її позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (п.1.1 договору).

Клієнт сплачує Адвокату фіксований гонорар у розмірі 5000 грн. (п.3.1 договору).

Розмір гонорару визначено за надання Адвокатом таких послуг: підготовка справи до розгляду в суді (усні консультації, вивчення матеріалів справи, правова кваліфікація спору, визначення нормативної бази, моніторинг та аналіз судової практики, складання і подання позовної заяви, інших процесуальних документів, подання доказів); представництво в суді (ведення справи в суді, участь в судових засіданнях як представник-адвокат позивача) (а.с.15).

Крім того, позивачем надано копії ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Колєсніком І.А. від 09.10.2020, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та витягу з Єдиного реєстру адвокатів України на ім`я Колєсніка І.А. (а.с. 16, 17, 18).

Відповідно до наявного в матеріалах справи дублікату квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 10.10.2020 № 0.0..1, ОСОБА_1 сплачено адвокату Колєсніку І.А. гонорар за договором від 09.10.2020 в сумі 5025,13 грн. (а.с. 14).

Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом Колєсніком І.А. складено, підписано та подано від імені ОСОБА_1 позовну заяву, взято участь у 5 судових засіданнях.

Враховуючи викладене, з огляду на норми ч.2 ст.137 ЦПК України, суд дійшов висновку про доведеність заявником понесених витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у розмірі 5000 грн.

Доводи відповідача про неподання позивачем детального опису вчинених адвокатом дій в погодинному розрізі та акту прийому-передачі наданих послуг, суд відхиляє, з огляду на те, що види робіт, які є необхідними для ведення даної справи, визначені безпосередньо у договорі про надання правничої допомоги, а розмір гонорару за їх виконання є фіксованим. Факт сплати гонорару в обумовленій сумі підтверджено документально.

Посилання відповідача на те, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, суд відхиляє, оскільки жодних доказів в обґрунтування такого твердження відповідачем не надано.

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги в розмірі 5000,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1261,20 грн., у т.ч. за подання позовної заяви в сумі 840,80 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354, п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 12095, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 16694 грн. 98 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн. 20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Богодухівський районний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач : ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач : Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», місцезнаходження за адресою: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б, .

Третя особа : приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_2.

Третя особа : приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Поправки Юрія, буд. 6, офіс 31.

Повний текст рішення складено 01.02.2021.

Суддя О.С. Сеник