Справа №464/5325/20
пр № 2/464/252/21
У Х В А Л А

25 січня 2021 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Чуби Т.І.,

представника відповідача Ісканіної М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

генеральний директор ТзОВ «Вердикт капітал» Іжаковський О.В. 25.09.2020 р. звернувся в суд із позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №611642475 від 20.06.2013 року у розмірі 61 275,06 грн., понесені витрати на сплату судового збору в сумі 2 102 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.

Ухвалою судді від 13.10.2020 р. прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

13.11.2020 р. представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Ісканіна М.С. подала відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з їх безпідставністю.

Разом із позовною заявою представником позивача подано клопотання на підставі ч. 3 ст.211 ЦПК України, у якому просив розглядати справу у відсутності представника ТзОВ «Вердикт капітал».

Ухвалою суду (протокольною) від 24.11.2020 р. відкладено розгляд даної справи та, з урахуванням позовних вимог і доказів у справі, визнано обов`язковою явку в судове засідання представника позивача ТзОВ «Вердикт капітал».

03.12.2020 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив із долученням додаткових доказів. У вказаній відповіді генеральний директор ТзОВ «Вердикт капітал» Іжаковський О.В. просив позов задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання, призначене на 16.12.2020 р., представник позивача не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено та роз`яснено стороні позивача, що відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Разом з тим, сторона позивача у судові засідання, призначені на 04.01.2021 р. та 25.01.2021 р., повторно не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.

Таким чином, суд приймає до уваги ту обставину, що справа протягом тривалого часу, а саме з вересня 2020 року, перебуває в провадженні суду, суд визнавав явку представника позивача обов`язковою, проте сторона позивача тричі на розгляд справи не з`являється без поважних на те причин, відтак за вказаних обставин, повторне відкладення розгляду справи призведе до порушення ст.2 ЦПК України, якою визначені завдання та основні засади цивільного судочинства, зокрема щодо розумності строків розгляду справи судом та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ з метою захисту свобод чи інтересів фізичних осіб.

Наслідки неявки в судове засідання позивача визначені частиною 5 статті 223 ЦПК України, відповідно до якої, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно вимог п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом зазначених вище процесуальних норм, правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише в разі повторної неявки (двічі поспіль) позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не подав заяви про розгляд справи за його відсутності.

Право суду на залишення позову без розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, можливе й у разі наявності заяви позивача про розгляд справи без його участі, за умови, що його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

У частинах першій, другій та четвертій статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У пункті 3 частини першої статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. При цьому учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

За даних обставин суд, заслухавши думку представника відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що неявка представника позивача перешкоджає вирішенню спору, у зв`язку з чим, позовна заява підлягає залишенню без розгляду з підстав повторної неявки позивача без поважних причин.

Окрім цього, у відзиві на позов від 09.11.2020 р. представник відповідача заявила про наявність у відповідача ОСОБА_1 судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

21.12.2020 р. надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем у розмірі 5 500 грн.

У судовому засіданні представник позивача просила вирішити питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно із ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно із актом приймання-передачі надання послуг від 09.11.2020 р., відповідачу ОСОБА_1 надані послуги правничої допомоги адвокатом М.С.Ісканіною на загальну суму 5 500 грн. за такі послуги: з`ясування фактичних обставин справи, вивчення наданих клієнтом документів (1 000 грн.); складання клопотання про відкладення розгляду справи (500 грн.); вивчення законодавства по суті спору, складення відзиву (4 000 грн.)

Із врахуванням наведеного, з огляду на обставини розгляду справи, процесуальні дії, вчиненні сторонами, тривалість розгляду справи, співмірність та розумність витрат, суд вважає обґрунтованим розмір витрат, понесених позивачем на надання професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 4 000 грн., які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача. Саме такий розмір витрат слід вважати необхідним і неминучим для відповідача, який був змушений до залучення професійної допомоги адвоката.

Керуючись ст.141, п.3 ч. 1 ст. 257, ст. 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 29.01.2021 р.

Суддя Д.Ю. Теслюк