ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/878/21Головуючий у 1-й інстанції Коротич І.А.
Провадження № 22-ц/817/954/21 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 310020000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Дідух М.Є.

та представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Матвійчука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №601/878/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 липня 2021 року, ухваленого суддею Коротичем І.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання, -

В С Т А Н О В И В:

у квітні 2021 року представник ОСОБА_2 адвокат Булава Мар`яна Андріївна звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення з відповідача аліментів на її утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини певного віку, до завершення навчання 30 червня 2022 року, але не довше як до 23 років.

В обґрунтування позовних вимог представник ОСОБА_2 - адвокат Булава М.А. зазначила, що 28 січня 2020 року позивачці виповнилося 18 років та припинилося стягнення аліментів на її утримання, які сплачував її батько відповідач по справі ОСОБА_1 . Позивачка є студенткою 3-го курсу Рівненського інституту Київського університету права НАН України. Термін навчання з 01 вересня 2018 року до 30 червня 2022 року, денної форми навчання. Навчання платне, стипендія не виплачується і не нараховується. З часу завершення сплати аліментів до її повноліття усі витрати, пов`язані з її утриманням, оплатою проїзду, вартості навчання, харчування, проживання, придбанням підручників та необхідних канцелярських виробів несе мати позивачки ОСОБА_4 . Оскільки позивачка ОСОБА_2 навчається на денній формі навчання, у неї немає можливості працевлаштуватися і забезпечувати себе самостійно.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 липня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, на час навчання у Рівненському інституті Київського університету права НАН України до завершення навчання 30 червня 2022 року, але не довше як до 23 років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 липня 2021 року у справі №601/878/21 та ухвалити нове рішення, яким стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, на час навчання у Рівненському інституті Київського університету права НАН України до завершення навчання 30 червня 2022 року, але не довше як до 23 років, в іншій частині позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що воно підлягає до часткового скасування, з ухваленням нового рішення у відповідній частині в зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що позивач не надала суду доказів підтвердження здійснення її повного утримання та в чому воно полягає, а також, доказів самоусунення відповідача від обов`язку здійснювати утримання дочки. Вказує, що проживає на території Республіки Польща, куди поїхав на заробітки. Під час карантину втратив постійну роботу та на протязі останнього року змушений систематично підзаробляти на тимчасових та сезонних роботах. Перебуває у шлюбі, від якого є син ОСОБА_5 , 2013 року народження. Дохід становить 1200 польських злотих, які в повній мірі використовує на утримання нової сім`ї, сина та допомогу в лікуванні його матері, яка проживає разом з ним у Польщі. Зазначає, що розуміє свій обов`язок сплачувати аліменти та не має наміру від нього ухилятися, але вимога про сплату аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу не відповідає вимогам закону, оскільки останній не має постійного заробітку.

ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача ОСОБА_3 своїм правом на відзив не скористалися.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Матвійчук В.В. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №270.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Матвійчука В.В., ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_2 , відповідний запис за №03 (а.с. 7).

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2003 року стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 08 вересня 2003 року і до її повноліття (а.с. 13).

На підставі вказаної постанови був виданий виконавчий лист Кременецьким районним судом Тернопільської області від 29 вересня 2003 року (а.с. 14-15).

Згідно довідки №06-24 від 04 березня 2021, виданої Рівненським інститутом Київського університету права НАН України, ОСОБА_2 навчається на ІІІ курсі денної форми навчання Рівненського інституту Київського університету права НАН України. Навчається з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року, навчання платне, стипендія не виплачується (а.с. 8).

Відповідно до договору про надання освітніх послуг №21/18 від 27 серпня 2018 року термін навчання ОСОБА_2 - 4 роки. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 54 000 гривень, тобто 13 500 гривень за один рік, не включає плату за проживання в гуртожитку та інші додаткові платні освітні послуги (а.с. 9).

У довідці про склад сім`ї №131 від 03 березня 2021 року, виданої виконавчим комітетом Кременецької міської ради вказано, що ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 18).

11 листопада 2011 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_8 , про що свідчить свідоцтво про шлюб, відповідний актовий запис за № 893 (а.с. 52).

Під час даного шлюбу у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_3 , актовий запис №1030 (а.с. 52, зворотня сторона).

З медичних документів вбачається, що ОСОБА_9 має проблеми зі здоров`ям та час від часу проходить лікування (а.с. 47-50, 53).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач по справі є батьком позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є студенткою та навчається на ІІІ курсі денної форми навчання та потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на денній формі навчання та не працевлаштована у зв`язку з навчанням. Відповідач ОСОБА_1 дочці не допомагає, жодних коштів не дає, хоча має таку можливість, оскільки отримує дохід за кордоном. Однак, суд не може стягнути з відповідача аліменти на час навчання в розмірі 2 000,00 гривень щомісячно, оскільки позивачкою не представлено доказів, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в даному розмірі. Крім того, на його утриманні перебуває його син. Тому, суд вважав, що з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, до завершення навчання доньки - 30 червня 2022 року, але не довше як до 23 років.

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції повністю погоджується, оскільки вірно застосовано норми матеріального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, виходячи з такого.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам дане рішення суду відповідає.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Так, за правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд першої інстанції з врахуванням вказаних вимог закону прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення аліментів на повнолітню дочку з огляду на те, що дочка, яка досягла 19 років продовжує навчатися на денній формі навчання, тому не має можливості працювати і потребує матеріальної допомоги, а батько заявниці має можливість надавати таку допомогу, працюючи за кордоном і стан здоров`я йому дозволяє працювати.

Посилання відповідача на те, що на його утриманні перебуває нова сім`я, син та допомагає матері, не заслуговують на увагу, оскільки, необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй доньці ОСОБА_2 , яка її потребує.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 липня 2021 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на відповідача в межах ним понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 липня 2021 року залишити без змін.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на відповідача в межах ним понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 23 листопада 2021 року.

Головуючий

Судді