П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 листопада 2021 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Готра Т.Ю., Мацунич М.В.,

з участю секретаря: Терпай С.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 308/10485/18 (Головуючий: Бенца К.К.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2018 року ОСОБА_2 який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Білинець В.О., стягував ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою в порядку ст. 447 ЦПК України на дії та рішення державного виконавця Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Білинець В.О. під час виконання судового рішення, скасування акту державного виконавця та постанови про відкриття виконавчого провадження та зобов`язання вчинити певні дії.

Заявник зазначає, що 07 вересня 2018 року в м. Ужгороді, по вул.. Перемоги 141/1 старший державний виконавець при примусовому виконанні ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 26 жовтня 2017 року № 308/9995/17 з участю понятих, представника стягувача та боржника склав акт в якому зазначено, що державним виконавцем доведено до відома резолютивну частину ухвали № 308/9995/17 від 26.10.2017 року, копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 30 жовтня 2017 року ВП № 55028069 вручено представнику боржника ОСОБА_2 .

Заявник вважає дії державного виконавця щодо складання акту та проведення виконавчої дії незаконною виходячи з наступного.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 30 жовтня 2017 року ВП № 55028069 винесена на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 26 жовтня 2017 року і з резолютивної частини якої вбачається, що суд лише виправив неточності в другому абзаці резолютивної частини ухвали суду від 23.10.2017 року, якою вжиті заходи забезпечення позову у цивільній справі. На думку заявника, ухвала суду від 26.10.2017 року лише виправляє описку допущену в ухвалі суду від 23 жовтня 2017 року, а отже не являється самостійним виконавчим документом. При відкритті виконавчого провадження державний виконавець на вказані обставини не звернув увагу та у відповідності до ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" не вирішив питання щодо відмови у прийнятті до примусового виконання виконавчого документа.

Зазначає, що державний виконавець не вправі був виконувати ухвалу суду у спосіб не визначений п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». У матеріалах виконавчого провадження відсутні докази оплати стягувачем авансового внеску, а також заява стягувача про примусове виконання рішення.

Державний виконавець розпочавши примусове виконання виконавчого документа не переконався в отриманні копії постанови боржником ОСОБА_3 , оскільки відповідно до ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» до початку проведення виконавчих дій має передувати належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження і дані вимоги державним виконавцем не було дотримано.

Заявник вказує, що відповідно до ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Державним виконавцем призначено виконання в м. Ужгороді по вул. Перемоги 141/1 , при тому що місцем проживання боржника є АДРЕСА_1 .

Враховуючи положення ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець районного відділу не мав компетенції на виконання судового рішення за місцем діяльності районного відділу. На місто Ужгород поширюється компетенція міського відділу державної виконавчої служби.

За таких обставин заявник вважає, що дії державного виконавця по відношенню до боржника є незаконними та протиправними і такожє зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 30.10.2017 року надана йому тільки 07.09.2018 року, про що зазначено в акті державного виконавця від 07.09.2018 року.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просив задовольнити скаргу.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 09 грудня 2019 року скаргу ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3 задоволено частково.

Скасовано постанову Старшого державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області Білинець В.О. про відкриття виконавчого провадження від 30 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні № 55028069.

Визнано дії старшого державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Білинець В.О. щодо проведення виконавчої дії від 07 вересня 2018 року в АДРЕСА_2 у виконавчому провадженні № 55028069 - неправомірними та скасовано акт державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Білинець В.О. від 07 вересня 2018 року.

У решті вимог скарги відмовлено.

Стягнуто з Ужгородського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування ухвали суду, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, так як суд першої інстанції незаконно вийшов за межі позовних вимог і протиправно скасував постанову від 30.10.2017 року у виконавчому провадженні № 55028069 і суд порушив поняття строку (десятиденний строк встановлений законом для оскарження у 2018 році - дії державного виконавця за 2017 рік. Суд Першої інстанції не взяв до уваги докази оскарження позивачем ухвали суду від 26.10.2017 року до Закарпатського апеляційного суду, що є прямим доказом того, що ухвала суду надійшла і він знав про заборону вчиняти будь-які дії із незаконного придбання у м. Києві права вимоги по договорам факторингу та договорам цесії замість ПАТ «Укрсоцбанку», так як фізична особа ОСОБА_4 не може виконувати функції банку.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Биркович О.І., та представника Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Белякова М.І., які просять задовольнити апеляційну скаргу, із підстав зазначених у ній, представника ОСОБА_3 - адвоката Шпуганич В.П., який просить ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 23.10.2017 року у справі № 308/9995/17 вжито заходи забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ТзОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТ-КРЕДО», ПАТ Укрсоцбанк», третя особа на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського МНО Малаховська І.В., третя особа на стороні позивача ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 , про визнання недійсними договору факторингу, договорів передачі права договору про відступлення прав вимоги шляхом заборони фізичній особі ОСОБА_3 вчиняти дії щодо передачі прав за Іпотечним договором №26 від 15/05/2007 року за реєстровим № 992, Іпотечним договором №65/1 від 10.08.2006 року за реєстровим №3764 до вирішення справи по суті та надіслано її до виконання до MB ДВС Ужгородського МРУЮ.

25 жовтня 2017 року стягувач ОСОБА_1 звернувся із заявою до Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області про примусове виконання ухвали суду від 23.10.2017 року.

За наслідками розгляду заяви стягувача щодо примусового виконання ухвали суду від 23 жовтня 2017 року старшим виконавцем Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 25.10.2017 року на підставі п.6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 26 жовтня 2017 року у справі № 308/9995/17 виправлено неточності в другому абзаці резолютивної частини ухвали цього ж суду від 23 жовтня 2017 року.

30 жовтня 2017 року у відповідності до ст.ст. 3,4, 24-27 Закону України «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Білинець В.О. за наслідками розгляду заяви стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП № 55028069 з примусового виконання ухвали суду від 26 жовтня 2017 року про: «вжити заходи забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсними договору факторингу, договорів передачі прав, договору про відступлення прав вимоги шляхом заборони боржнику ОСОБА_3 вчиняти дії щодо передачі прав за іпотечним договором № 26 від 15.05.2007 року за реєстровим номером 992, іпотечним договором № 65/1 від 10.08.2006 року за реєстровим № 3764 до вирішення справ по суті».

Докази отримання такої постанови боржником ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

Разом з тим, з метою доведення до відома боржника резолютивної частини судового рішення, державним виконавцем призначено виконавчі дії на 06.11.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , яка зазначена у виконавчому документі, як адреса проживання боржника.

Судом першої інстанції, та не заперечується учасниками справи, встановлено, що виїздом державного виконавця за місцем проживання боржника його вдома не бачили тривалий час і старшим державним виконавцем Білинець В.О. в присутності понятих, сусіда та державного виконавця залишено в поштовій скрині копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 55028069 від 30.10.2017 року, про що було складено акт від 06.11.2017 року.

21 грудня 2017 року державним виконавцем Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Білинець В.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч.1 ст. 39 , 40 Закону України «Про виконавче провадження» .

Відповідно до ч. 4. ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або утриматися від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складання акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно до постанови в.о. начальника Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Плиска А.С. про перевірку виконавчого провадження від 04.09.2018 року постанову про закінчення виконавчого провадження АСВП № 55020869 від 21.12.2017 р. скасовано та зобов`язано державного виконавця довести до відома боржника резолютивну частину рішення про що скласти відповідний акт.

У зв`язку з цим, державним виконавцем було призначено виконавчі дії на 07.09.2018 року з метою довести до відома боржника резолютивної частини рішення, за адресою можливого перебування боржника: АДРЕСА_2 .

07 вересня 2018 року при виїзді за місцем виконавчих дій, виконавцем доведено до відома резолютивну частину ухвали від 26.10.2017 року представнику боржника ОСОБА_2 та вручено йому копії вищевказаної ухвали суду та постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.10.2017 року, про що старшим державним виконавцем Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Білинець В.О. складено акт від 07.09.2018 року.

18 вересня 2018 року старшим державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Виходячи із положень п. 1 ч. 2 ст. 3, ч.ч. 1, 2 ст. 4, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, визначеного у ст. 3 цього Закону.

30 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Білинець В.О. за наслідками розгляду заяви стягувача про примусове виконання ухвали суду № 308/9995/17 від 26 жовтня 2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП № 55028069 з примусового виконання ухвали суду від 26 жовтня 2017 року, якою виправлено неточності в другому абзаці резолютивної частини ухвали суду від 23 жовтня 2017 року.

Таким чином, ухвала суду від 26 жовтня 2017 року № 308/9995/17 про виправлення описки в другому абзаці резолютивної частини ухвали суду від 23 жовтня 2017 року не є виконавчим документом із врахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із вимогами ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Оскільки старшим державним виконавцем Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Білинець В.О. неправомірно відкрито виконавче провадження від 30.10.2017 року ВП № 55028069 у зв`язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що постанова підлягає скасуванню і проведені 07.09.2018 року виконавчі дії старшим державним виконавцем Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Білинець В.О. у виконавчому провадженні № 55028069, які зафіксовані в акті від 07.09.2018 року є неправомірними.

Враховуючи те, що представнику боржника ОСОБА_2 постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.10.2017 р. ВП № 55028069 було вручено 07.09.2018 року, що підтверджується актом державного виконавця і з того часу заявник дізнався про наявність такої постанови, а докази вручення ОСОБА_3 копії постанови від 30.10.2017 року про відкриття виконавчого провадження відсутні, а тому першої інстанції обґрунтовано вважав, що строк звернення до суду не пропущено відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія до уваги не приймає, так як воне не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи оскільки посилання ОСОБА_1 на те, що суд першої інстанції не взяв докази оскарження заявником ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 26 жовтня 2017 у справі № 308/9995/12 до Закарпатського апеляційного суду, що є прямим доказом, що заявник знав про наявність такої, не підтверджена жодним доказом і такі відсутні у справі № 308/9995/17.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374,375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 09 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 23 листопада 2021 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой