Справа № 226/3524/21
Провадження № 2-о/226/170/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Клепка Л.І.,

секретаря Новикової К.В.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мирноград Донецької області справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Мирноградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Харків) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території. В обґрунтування вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Макіївка Донецької області помер її чоловік - ОСОБА_2 , 1953 року народження, що підтверджується свідоцтвом про його смерть та довідкою про причину смерті, виданими органами самопроголошеного утворення Донецької Народної Республіки, яке діє на тимчасово окупованих територіях України. Оскільки свідоцтво про смерть, видане не державним органом на тимчасово окупованій території, будь-яких правових наслідків не створює і не надає можливості здійснити реєстрацію смерті в державному органі та отримати свідоцтво про смерть українського зразка, заявник просить суд встановити факт смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Макіївка Донецької області.

В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами.

Заінтересована особа Мирноградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Харків), будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, до судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника.

Вислухавши пояснення заявника та надавши оцінку дослідженим у справі доказам, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог, виходячи з такого.

Згідно ст.49 Цивільного Кодексу смерть особи підлягає державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації смерті врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» в редакції від 05.04.2015 та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5 з подальшими змінами).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №545 від 08.08.2006 року.

Згідно вказаної Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результатів розтину.

Пунктом 1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000року №52/5, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті здійснюється відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 з 21.05.1977 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5, 7, 10).

22.11.2017 заявник та її чоловік були взяті на облік Управлінням соціального захисту населення Мирноградської міської ради як внутрішньо переміщені особа за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6, 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік заявника ОСОБА_2 помер у м.Макіївка Донецької області.

На підтвердження смерті чоловіка заявником надано лікарську довідку про причину смерті №1424, видану 11.10.2021, форма якої не відповідає встановленій формі документів відповідно до законодавства України, згідно якої смерть ОСОБА_2 , 1953 року народження, настала від дифузного атеросклеротичного кардіосклерозу, а також свідоцтво про смерть № НОМЕР_1 , видане 13.10.2021 року органом самопроголошеного утворення ДНР, що діє на тимчасово окупованих територіях України - Червоногвардійським відділом запису актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції, а також фото з місця поховання (а.с.11, 12, 13).

Факт смерті ОСОБА_2 був також підтверджений в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_3 , яка суду пояснила, що заявник є її рідною тіткою, яка живе в м.Макіївка. 10.10.2021 з телефонної розмови з тіткою вона дізналася, що її чоловік ОСОБА_2 , який до цього перебував у лікарні, помер. Поховали його 12.10.2021 у м.Макіївка.

Згідно статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт - рішення, документ, видані органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків.

У той же час статтею 22 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» визначено, що діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо смерті людини, з метою захисту прав громадян України, ніяким чином не легітимізує таку владу. Разом з тим держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави.

У відповідності до статті 5 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» для забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях органи державної влади та їх посадові особи, діючи на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, вживають заходів для захисту прав і свобод цивільного населення.

Частиною першою статті 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Встановлення зазначеного факту має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника.

Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у інший законний спосіб зареєструвати смерть особи, яка померла на тимчасово окупованій території, аніж шляхом встановлення факту смерті в судовому порядку, суд, виходячи з ключових інтересів заявника, вважає за необхідне заяву задовольнити. Обставин, які б викликали сумнів у доведеності факту смерті чоловіка заявника на тимчасово окупованій території, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 319, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса тимчасового місця перебування: АДРЕСА_2 , заінтересована особа: Мирноградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), , місце розташування: Донецька область, м.Мирноград, вулиця Соборна, буд.7, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити факт смерті чоловіка заявника - ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Макіївка Донецької області та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Макіївка Донецької області у віці 68 років.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після його проголошення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Оскарження судового рішення не зупиняє його виконання.

Вступна і резолютивна частини рішення проголошені 26.11.2021року. Повний текст судового рішення також виготовлено 26.11.2021року.

Суддя Л.І.Клепка