ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-306/11 Номер провадження 22-ц/814/365/21Головуючий у 1-й інстанції Микитенко В.М. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І. В.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кириченко Галини Володимирівни

на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2011 року, ухвалене суддею Микитенком В.М., повний текст складено - дата не вказана

у справі за позовом ОСОБА_2 до Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району, третя особа: Решетилівська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Лиманської Першої сільської ради, третя особа: Решетилівська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,24 га, яка розташована на території Лиманської першої сільської ради. Зазначав, що про існування заповіту ОСОБА_3 на його ім`я дізнався на початку літа 2011 року. Коли він звернувся до Решитилівської нотаріальної контори з питання оформлення спадщини, йому в усній формі було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з порушенням шестимісячного строку прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 .

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2011 року позов ОСОБА_2 до Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задоволено повністю.

Визнано поважними причини пропуску ОСОБА_2 строку прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та надано ОСОБА_2 додатковий строк тривалістю 6 (шість) місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову, суд визнає причини пропуску ОСОБА_2 строків прийняття спадщини поважними та за необхідне задовольнити позов.

21 грудня 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кириченко Г. В., яка не брала участі у справі, подала апеляційну скаргу на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2011 року, посилаючись на те, що вказаним рішенням суду порушені права та обов`язки ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 є двоюрідним онуком померлої ОСОБА_3 , тобто є спадкоємцем п`ятої черги, і він прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_3 . У квітні 2019 року ОСОБА_1 отримав постанову державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. від 10.04.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_3 . З постанови нотаріуса він дізнався про існування заповіту від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідченого Лиманською Першою сільською радою Решетилівського району Полтавської області 18.03.2002 року, зареєстрованого у реєстрі за №64, про отримання останнім свідоцтва про право на спадщину за заповітом та, відповідно, про порушення з боку відповідача ОСОБА_2 його права на спадкування після смерті двоюрідної баби ОСОБА_3 . Звертає увагу, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Зазначає, що під час розгляду справ про спадкування суди мають встановлювати: місце і час відкриття спадщини, наявність чи відсутність заповіту спадкодавця, коло спадкоємців, які мають право на спадщину за заповітом чи за законом у порядку черговості, коло спадкоємців, які у передбачений законом спосіб прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна. Зазначає, що рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2011 року вирішено питання про його права та обов`язки, як спадкоємця за законом, який прийняв спадщину, але не був залучений до участі у справі. При цьому, вважає, що він є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 . Розглянувши позов ОСОБА_2 , пред`явлений до Лиманської Першої сільської ради, суд першої інстанції не врахував, що територіальна громада може бути відповідачем у даній справі лише при відсутності інших спадкоємців за законом або за заповітом, які прийняли спадщину, суд не перевірив, чи є Лиманська Перша сільська рада належним відповідачем у даній справі, тому, факт визнання позову неналежним відповідачем не може бути підставою задоволення позову.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, право апеляційного оскарження судового рішення мають також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Зазначені особи можуть подати апеляційну скаргу, якщо оскаржуваним рішенням суду безпосередньо вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, тобто безпосередньо встановлено, змінено або припинено права або обов`язки цих осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с. 3), після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 9,24 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ПЛ № 044618 (а.с. 5).

За життя 18 березня 2002 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким належний їй земельний пай в КСП «Лан» Решетилівського району Полтавсьої області, розміром 7,85 умовних га та земельну ділянку, що відповідає цьому паєві, заповіла ОСОБА_2 (а.с. 4).

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що спадкоємець ОСОБА_2 пропустив строк, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 за заповітом від 18 березня 2002 року у зв`язку з необізнаністю про наявність заповіту. Крім того, відповідач Лиманська Перша сільська рада та третя особа Решетилівська державна нотаріальна контора не заперечували проти заявлених позовних вимог (а.с. 10, 15).

Подаючи апеляційну скаргу, представник ОСОБА_1 - адвокат Кириченко Г.В, зокрема, вказувала, що постановою державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори від 10.04.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини та необхідністю підтвердити належність йому заповіту від 07.04.1992 року.

Зокрема, з постанови вбчається, що у Решетилівській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 за №319/2011, спадщину після неї згідно заповіту, посвідченого Лиманською Першою сільською радою Решетилівського району Полтавської області 18.03.2002 року, зареєстрованого у реєстрі за №64, прийняв ОСОБА_2 . ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини у встановлений законом термін не подав, спільно із спадкодавцем не проживав, таким чином, у ОСОБА_1 відсутній факт прийняття спадщини. Також вказується, що у заповіті, посвідченому Потічанською сільською радою 07.04.1993 року за реєстровим №83, вказана додаткова ознака для ідентифікації спадкоємця "внук". Зі слів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 є рідною сестрою його бабусі, отже, він не є внуком ОСОБА_3 і надати доказ родинного зв"язку (двоюрідний внук) він не може, так як не збереглися свідоцтва про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 46).

З матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду у вказаній справі (предметом позову) є правовідносини щодо встановлення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Тобто, на даний час фактично оспорюваним рішенням суду припиненні дані правовідносини, оскільки позивач ОСОБА_2 на підставі судового рішення у передбачений законодавством спосіб реалізував своє на отримання спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Отже, особа, яка звернулась з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 ,заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 у встановлений законом термін не подавав. Як вказав нотаріус, спільно із спадкодавцем він не проживав, тому у нього відсутній факт прийняття спадщини.

Таким чином, оскільки спадкова справа не містить заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини, тому не можливо було встановити, що останній також претендує на спадщину. Після закінчення шестимісячного строку для подачі заяв про прийняття спадщини визначилося коло спадкоємців. ОСОБА_1 не заявляв про своє право на спадщину протягом 10 років після смерті ОСОБА_3 , у визначений судом додатковий строк ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, законність отримання якого на даний час є предметом розгляду Решетилівським районним судом Полтавської області у справі № 546/222/20.

Так, на підтвердження доводів апеляційної скарги, представник ОСОБА_1 - адвокат Кириченко Г. В. до апеляційної скарги надала копію позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_6 , на стороні відповідача: Лиманська Перша сільська рада, про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання недійсним заповіту, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 33-37); копію ухвали Решетилівського районного суду Полтавської області від 22.09.2020 року про відкриття провадження у справі. (а.с. 38-40).

Таким чином,рішенням суду від 22.08.2011 року про надання ОСОБА_2 додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини не вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , оскільки останній не вчинив дій, передбачених законом, які б свідчили про прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_3 .

З огляду на викладене та керуючись ч. 3 ст. 362 ЦПК України, яка передбачає, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, колегія суддів до висновку про відсутність підстав вважати, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про права та обов`язки ОСОБА_1 , а тому в порядку ч. 3 ст. 362 ЦПК України апеляційне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік підстав для повернення суми сплаченого судового збору.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики..

Порядок повернення судового збору врегульовано наказом Мінфіну «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» від 03.09.2013 № 787.

Пунктом 5 вказаного Порядку зокрема передбачено, що повернення судового збору (крім помилково зарахованого) здійснюється за ухвалою суду, яка набрала законної сили, оригінал або належним чином засвідчена копія якої подається платником до органу Казначейства разом із його заявою про повернення сплаченого судового збору та оригіналом або копією (у тому числі електронною копією) розрахункового документа, що підтверджує його сплату (у разі якщо його оригінал знаходиться в матеріалах справи).

Тому, слід повернути ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2011 року у сумі 76,50 грн. згідно квитанції від 18.12.2020 року (а.с. 27, 60).

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 362 ч.3, 381 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ, -

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кириченко Галини Володимирівни на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району, третя особа: Решетилівська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - закрити.

Повернути ОСОБА_1 кошти сплаченого судового збору у розмірі 76,50 грн. згідно квитанції №053268 від 18.12.2020 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 01 лютого 2021 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М.Триголов