ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року

м.Суми

Справа №573/775/20

Номер провадження 22-ц/816/33/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач Фермерське господарство «Коваленко Тетяна Миколаївна»,

відповідачі: ОСОБА_1 , Фермерське господарство «Шайденко Тетяна Олександрівна»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Фермерського господарства «Шайденко Тетяна Олександрівна» на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 28 вересня 2020 року в складі судді Терещенко О.І., ухваленого у м. Білопілля,-

в с т а н о в и в :

12 травня 2020 року Фермерське господарство «Коваленко Тетяна Миколаївна» (далі ФГ «Коваленко Т.М.») звернулось з позовом до ОСОБА_1 та Фермерського господарства «Шайденко Тетяна Олександрівна» (далі ФГ «Шайденко Т.О.») про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0438, укладений 06 вересня 2016 року між ОСОБА_1 та ФГ «Шайденко Т.О.».

Вимоги позову мотивовано тим, що 03 червня 2005 року заявник уклав з ОСОБА_2 договір оренди земельної ділянки площею 3,9725 га, кадастровий номер :02:001:0438, яка розташована на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, договір зареєстровано 22 грудня 2006 року. Строк дії договору мав закінчуватися 03 червня 2025 року, проте 06 вересня 2016 року між ОСОБА_1 , яка стала новим власником земельної ділянки, та ФГ «Шайденко Т.О.» укладено оспорюваний договір та здійснено його державну реєстрацію, тобто одну і ту ж земельну ділянку двічі передано в оренду, а спірний договір укладено під час дії договору оренди землі від 03 червня 2005 року.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 28 вересня 2020 року позов ФГ «Коваленко Т.М.» задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки б/н від 06 вересня 2016 року, укладений за між ОСОБА_1 та ФГ «Шайденко Т.О.», об`єктом оренди за яким є земельна ділянка площею 3,9725 га, що знаходиться на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області під кадастровим номером :02:001:0438.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ФГ «Шайденко Т.О.» на користь ФГ «Коваленко Т.М.» в дольовому порядку по 1051 грн судових витрат.

В апеляційній скарзі ФГ «Шайденко Т.О.» посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, їх неповне з`ясування, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем подано суду сфальсифікований договір оренди земельної ділянки від 03 червня 2005 року. Зокрема, оригінал спірного договору у п. 40 містить положення, згідно з яким перехід права власності на земельну ділянку є підставою для зміни його умов або розірвання договору, а в п. 39 договору зазначено, що його розірвання в односторонньому порядку допускається. Разом з тим, додана до позовної заяви копія договору у п. 40 містить слова «не є підставою», що не узгоджується з п. 39 цього договору, у якому все ж «допускається» його розірвання в односторонньому порядку. На зазначене суд першої інстанції увагу не звернув, оригінал оспорюваного договору не витребував та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог. Крім того, суд не врахував, що про укладення у 2016 році спірного договору та використання земельної ділянки відповідачем позивач знав, оскільки орендну плату не сплачував, перестав сплачувати земельний податок і до суду із заявою про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння не звертався, що свідчить про фактичне розірвання договору оренди земельної ділянки від 03 червня 2005 року та пропуск позивачем трирічного строку позовної давності.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ФГ «Коваленко Тетяни Миколаївни» - адвоката Ломаки Ю.М., представника ФГ «Шайденко Тетяни Олександрівни» - Калюжного М.І., дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-CM № 027252, виданого Супрунівською сільською радою 31 травня 1999 року, на підставі рішення VI сесії 23 скликання від 04 травня 1999 року вказана земельна ділянка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (а.с. 11-13).

03 червня 2005 року між ФГ «Коваленко Т.М.» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,97 га, кадастровий номер :02:001:0438, яка знаходиться на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області. Договір укладено строком на 20 років з 03 червня 2005 року до 03 червня 2025 року, після закінчення якого орендар має переважне право на поновлення договору оренди на новий строк (п. 8 договору) (а.с. 5-9).

Вказаний договір 22 грудня 2006 року зареєстровано у Білопільському відділі Сумської регіональної філії, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 4574 (а.с. 10, 17).

03 червня 2005 року ОСОБА_2 передала ФГ «Коваленко Т.М.» належну їй земельну ділянку, про що було складено акт прийому-передачі (а.с. 14).

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 11 квітня 2016 року, яке набрало законної сили, визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку загальною площею 4,10 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, державний акт на землю серії IV - СМ №027140 від 31 травня 1999 року на ім`я ОСОБА_3 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №234.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку загальною площею 4,13 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, державний акт на землю серії IV - СМ №027252 від 31 травня 1999 року на ім`я ОСОБА_2 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №342.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що з 02 вересня 2016 року власницею земельної ділянки площею 3,9725 га, кадастровий номер :02:001:0438, яка знаходиться на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області є ОСОБА_1 (а.с. 19).

06 вересня 2016 року між ОСОБА_1 та ФГ «Шайденко Т.О.» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,9725 га, кадастровий номер :02:001:0438, яка знаходиться на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області строком дії по 05 вересня 2028 року (а.с. 48-50).

06 вересня 2016 року між ОСОБА_1 та ФГ «Шайденко Т.О.» складені та підписані акти визначення меж земельної ділянки в натурі та приймання-передачі об`єкта оренди (зв. а.с. 50, а.с. 51).

23 вересня 2016 року Білопільською міською радою здійснено державну реєстрацію права оренди ФГ «Шайденко Т.О.» вказаної земельної ділянки (а.с. 52).

18 лютого 2020 року державним реєстратором прав на нерухоме майно відмовлено у державній реєстрації права оренди ФГ «Коваленко Т.М.» на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0438, оскільки виявлено суперечності між заявленими правами на оренду земельної ділянки та вже зареєстрованими правами (а.с. 18).

З викладеного вище вбачається, що під час дії договору оренди земельної ділянки від 03 червня 2005 року, укладеного між ОСОБА_2 та позивачем, змінився власник цієї земельної ділянки на відповідачку ОСОБА_1 , яка уклала та зареєструвала новий договір оренди земельної ділянки з ФГ «Шайденко Т.О.».

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що доказів припинення або розірвання договору оренди земельної ділянки від 03 червня 2005 року у встановленому законом порядку суду не надано, тобто відповідачка ОСОБА_1 , як нова власниця земельної ділянки, не розірвавши діючий договір оренди земельної ділянки до закінчення строку його дії, тобто до 03 червня 2025 року, уклала новий договір з відповідачем ФГ «Шайденко Т.О.», чим порушила права орендаря ФГ «Коваленко Т.М.».

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Зокрема, суд погоджується з тим, що договір оренди земельної ділянки від 03 червня 2005 року у встановленому законом порядку не припинено (не розірвано), доказів на спростування цього матеріали справи не містять.

Згідно договору, укладеного між позивачем і ОСОБА_2 03 червня 2005 року, останній укладено в трьох примірниках, кожен з яких має однакову юридичну силу.

Як вбачається з п. 40 оригіналу договору, що зберігається в реєстраційній справі, містяться підкреслення істотної умови договору наступного змісту: «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є (підкреслено) не є (не підкреслено) підставою для зміни умов або розірвання договору». Натомість п. 40 договору, оригінал якого знаходиться у позивача, має такий зміст: «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є (не підкреслено) не є (підкреслено) підставою для зміни умов або розірвання договору».

Примірник договору оренди від 03 червня 2005 року, який отримала ОСОБА_2 , незважаючи на запит апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 не надала.

У частині 2 ст. 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно із положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на момент укладення договору оренди земельної ділянки від 03 червня 2005 року), перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Враховуючи, що п. 40 у двох примірниках одного ж і того ж договору передбачає різні наслідки у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку, колегія суддів вважає, що сторони не досягли згоди щодо наслідків переходу права власності на орендовану земельну ділянку, тому для даного договору необхідно застосовувати положення Закону України «Про оренду землі».

Водночас, як зазначалось вище, вимог про розірвання договору оренди землі від 03 червня 2005 рокуОСОБА_1 у позасудовому чи судовому порядку не заявляла, а тому законних підстав для укладення оспорюваного договору оренди земельної ділянки від 06 вересня 2016 року відповідачі не мали.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом встановленого процесуальним законом порядку витребування доказів є безпідставними, оскільки матеріали справи містять оригінал договору оренди земельної ділянки від 03 червня 2005 року. А суд апеляційної інстанції оглянув два примірники договору, що мають силу оригіналу.

Також не заслуговують на увагу доводи заявника апеляційної скарги стосовно пропуску позивачем трирічного строку позовної давності, оскільки з відповідною заявою про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності ФГ «Шайденко Т.О.», як і ОСОБА_1 , під час розгляду справи в суді першої інстанції не звертались, а повноважень вирішувати це питання суду апеляційної інстанції, за зазначених вище обставин, закон не надає.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а спрямовані на переоцінку доказів, яким суд дав належну правову оцінку, повно та всебічно встановивши обставини справи. Висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованості позову повно та послідовно викладені у мотивувальній частині рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову. Підстав для скасування даного рішення за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу відповідача без задоволення, то відповідно до ст. 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Шайденко Тетяна Олександрівна» залишити без задоволення, а рішення Білопільського районного суду Сумської області від 28 вересня 2020 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.І. Криворотенко

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко