Справа № 137/1051/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2021 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судового засідання Голоти О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження ( з викликом сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом мотивуючи його тим, що 16 липня 1989 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . В зв`язку з тим, що подружнє життя не склалося, то даний шлюб було розірвано 21 листопада 2007 року.

Вказує, що після одруження, починаючи 05.09.1989 року вона зареєстрована та постійно проживає у квартирі АДРЕСА_1 .

В даній квартирі прописаний син ОСОБА_3 , але проживає разом зі своєю сім`єю в Києві.

Дана квартира була надана в користування, згідно Договору найму жилого приміщення в будинку місцевих рад та акту здачі-прийомки квартири або кімнати, її свекрові ОСОБА_4 , який 13 вересня 2016 року.

На сьогоднішній день вона продовжує проживати у вказаній квартирі. Добровісно та безперервно володіє та відкрито користується нерухомим майном, доглядає за квартирою та утримує її. Проведено газифікацію, електромережу, водо забезпечення.

Коли вона звернулася до Літинської селищної ради про видачу свідоцтва про право власності на дану квартиру, то її було відмовлено, мотивуючи тим, що даний житловий будинок, де розташована вищевказана квартира на балансі комунального підприємства «Комунсервіс» не рахується

Інших законних способів оформити право власності на квартиру не має, тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати право власності на вказану квартиру.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Данилюк П.П. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Позовну заяву підтримують повністю та просять їх задовольнити. Про заочний розгляд справи не заперечують. Судові витрати просить залишити за ОСОБА_1 . Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надіслали до суду листа відповідно до якого справу просять розглянути без представника. Проти заявленого позову не заперечують.

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.7) ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки Відділу реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області за №03-68-803 від 09 липня 2008 року (а.с.8) 16 липня 1989 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції зареєстровано шлюб громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , актовий запис №29.

21 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції зареєстровано розірвання зазначеного шлюбу, запис акта №97.

Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: йому « ОСОБА_5 », їй « ОСОБА_1 ».

Відповідно до Договору найму жилого приміщення від 24.08.1985 р. (а.с.9-10) та Акту здачі-прийомки квартири або кімнати (а.с.11) ОСОБА_4 надано в користування квартиру АДРЕСА_2 . Відповідно до рішення №139 Літинської селищної ради Вінницького району Віннцикьої області від 21 квітня 2021 року (а.с.12) змінено адресу квартири власницею якої є ОСОБА_1 , з АДРЕСА_3 на АДРЕСА_4 .

Відповідно до копії технічного паспорту (а.с.13-15) зазначається технічна характеристика квартири в АДРЕСА_4 .

Відповідно до заяви ОСОБА_3 (а.с.30) останній зазначає, що ознайомлений з позовною заявою матері ОСОБА_1 та не заперечує щодо її задоволення.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 (а.с.34) останній зазначає, що ознайомлений з позовною заявою ОСОБА_1 та не заперечує щодо її задоволення.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів.

У ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 345 ЦК України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом України від 19 червня 1992 року N 2482-XII "Про приватизацію державного житлового фонду".

Законом України від 04 вересня 2008 року N 500-VI "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" внесено зміни до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" і дозволено приватизувати громадянам житло шляхом передання їм у приватну власність житлових приміщень державного житлового фонду та гуртожитків.

Зазначений процес приватизації став необхідним у зв`язку зі зміною суспільних правовідносин у житловій сфері та переходом житла із державної власності у приватну власність громадян.

Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" так і Законом України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" передбачено, що спори, які виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду та щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків, вирішуються судом.

Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 344 ЦК України, якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності. Відповідно до ч.4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, судом встановлено, що позивач починаючи з 1989 року відкрито і безперервно володіє, користується і проживає у квартирі АДРЕСА_1 , а тому щоб не порушувати її право на житло позов необхідно задовольнити та визнати за нею право власності на вищевказану квартиру. На підставі ст.ст. 4, 12, 48, 76, 81, 200, 206, 247, 259, 263-268 ЦПК України, керуючись ст. 328, 334, 345 ЦК України, Конституцією України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власнсоті на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до інвентаризаційної справи КП ВООБТІ №303-05.21-ТП від 27 травня 2021 року до якої входять: літера 1 - кухня площею 6,6 кв.м., літера 2 - санвузол площею 5,7 кв.м., літера 3 - житлова кімната площею 17,5 кв.м., всього по квартирі загальна площа приміщень становить 29,8 кв.м., житлова площа 17,5 кв.м.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.