СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/5502/21
29 листопада 2021 року
Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Горбенко Н.О., за участю секретаря Скиданенко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів , -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом, в якому, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 613295,56 грн.
Позов мотивований тим, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.01.2010 року було задоволено позовну заяву ОСОБА_1 та вирішено стягувати з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.12.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист № 2-877 від 01.02.2010 року. На даний час виконавче провадження перебуває на виконанні відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва. 03.02.2010 року відкрито виконавче провадження.
Станом на дату подання позовної заяви відповідач (боржник) продовжує ухилятися від виконання рішення суду, у зв`язку з чим на даний час наявна заборгованість по сплаті аліментів.
Позивачка зверталася до державної виконавчої служби та отримала довідки розрахунку заборгованості станом на 21.07.2016 року, 01.02.2018 року, 01.05.2018 року, 01.07.2018 року, 21.01.2021 року, 03.06.2021 року, копії яких додано до позовної заяви, відповідно до яких борг за аліментами станом на 03.06.2021 року становить 252 652, 76 грн.
В зв`язку із несплатою відповідачем аліментів на утримання дитини та відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Тому на підставі вищевикладеного, позивачка змушена була звернутися із даним позовом до суду, надавши суду розрахунок заборгованості та просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 613 295, 56 грн.
Ухвалою суду від 26.07.2021 року провадження у справі відкрито та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.10.2021 р. закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.
В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, однак до початку слухання справи, представник позивачки подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, а також просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється.
Враховуючи викладене та вимоги ст. ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, у відсутності не з`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення.
Дослідивши наявні письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення вимог позивача з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони у справі - позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.01.2010 року було задоволено позовну заяву ОСОБА_1 та вирішено стягувати з ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.12.2008 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист № 2-877 від 01.02.2010 року. На даний час виконавче провадження перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції міста Києва.

Відповідно до розрахунків наданих державною виконавчою службою станом на 03.06.2021 року заборгованість відповідача по аліментам на утримання дитини складає 252 652,76 грн.

Судом встановлено, відповідач свої зобов`язання за сплатою аліментів у повному обсязі не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Виконавче провадження щодо примусового виконання перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Між тим, відповідно до ст.196 ч.1 СК України (в редакції Закону № 2037-VІІ від 17.05.2017 р.), що є чинною з 05.07.2017 р., розмір неустойки (пені) по сплаті аліментів не може бути більшим 100 відсотків самої заборгованості по сплаті аліментів.

Проте, у даному випадку обмеження щодо стягненні пені у розмірі , який не перевищує розмір заборгованості застосовуються лише з часу внесення змін до СК України, а саме 17.05.2017 року №2037-VIII, котрі набрали чинності з 08.07.2017 року, а до внесення таких змін пеня стягується в повному обсязі, навіть якщо її розмір перевищує розмір заборгованості.

Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання.

Разом з тим, відповідач в судове засідання не з`явився, доказів в порядку ст. ст. 76 - 81 ЦПК України про те, що заборгованість по аліментах утворилась з незалежних від нього причин, суду не надав, доводів позивачки та наданого розрахунку заборгованості та розрахунку по пені не спростував.

А відтак, суд дійшов висновку про те, що позивач має право на стягнення пені за прострочення сплати відповідачем аліментів.

Розраховуючи розмір пені, суд виходить з такого.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018р. у справі № 572/1762/15ц (провадження № 14-37цс18), роз`яснено, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

При розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення в кожному місяці.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину становить:

За період з серпня 2016 року по червень 2017 року - 430 014, 27 грн.

За період з липня 2017 року по травень 2021 року 183 281, 29 грн.

Таким чином, загалом стягненню підлягає пеня за період з серпня 2016 по травень 2021 року 430 014,27 грн. + 183 281,29 грн. = 613 295, 56 грн.

Суд, здійснивши розрахунок пені, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка від суми несплачених аліментів за період з серпня 2016 року - червень 2017 року в сумі 430014, 27 грн. та за період с липня 2017 року по травень 2021 року в розмірі 183281, 29 грн., а разом на загальну суму 613 295, 56 грн.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись: ст. ст. 19, 81, 141, 223, 258-260, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 180, 194, 196 СК України, ст. ст. 49, 549 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на дитину в розмірі 613 295, 56 грн. (шістсот тринадцять тисяч двісті дев`яносто п`ять ) гривень 56 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Н.О. Горбенко