ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/33/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О.,

секретар судового засідання Косолап Л.П.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

представник заявника - ОСОБА_2 ,

заінтересовані особи - ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соснова Ірина Володимирівна,

розглянув у судовому засіданні в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 р. ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , заявниця) звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_4 (далі по тексту - ОСОБА_4 ) як онуки та діда та встановлення факту збереження між ними правового зв`язку як онуки та діда.

Заява обґрунтована такими обставинами. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний дід заявниці ОСОБА_4 . Заінтересована особа ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3 ) як дочка померлого є спадкоємцем першої черги після смерті діда заявниці. Рідний батько заявниці ОСОБА_5 (далі по тексту - ОСОБА_5 ) помер у 1988 році, тому вона також є спадкоємцем за правом представлення після смерті діда. Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної ради народних депутатів м. Києва від 27 листопада 1989 року заявницю удочерив ОСОБА_6 (далі по тексту - ОСОБА_6 ). У зв`язку з цим заявниці змінено прізвище та по батькові на ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 ). Все своє свідоме життя вона підтримувала дружні сімейні стосунки зі своєю кровною ріднею - бабою ОСОБА_8 (далі по тексту - ОСОБА_8 ) та дідом ОСОБА_4 (далі по тексту - ОСОБА_4 ) до дня їх смерті. Вони спілкувались та турбувались один про одного та робили все, що роблять дід і баба для своїх онуків. Останні роки життя діда заявниця доглядала за ним та допомагала в побуті та лікуванні, відвідувала з ним медичні заклади. Після смерті діда заявниця займалась його похованням та несла витрати на поховання. Після звернення заявниці до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соснової І.В. із заявою про прийняття спадщини їй надано відповідь, що для закликання до спадкування після смерті ОСОБА_4 необхідно надати рішення суду про збережений правовий зв`язок між нею та її дідом. Станом на час усиновлення заявниці рішення про усиновлення приймалось виконавчим комітетом районної ради народних депутатів. Положення щодо припинення особистих та майнових прав між особою, яка усиновлена, та іншими родичами за походженням, зокрема рідними дідом та онукою, законодавчо не було закріплено. Встановлення факту збереження правового зв`язку між заявницею та її дідом необхідне їй для отримання спадщини після смерті діда за правом представлення.

В судовому засіданні представник заявниці заяву підтримав, просив встановити факт збереження правового зв`язку як онуки та діда між заявницею та ОСОБА_4 з метою отримання спадщини за законом за правом представлення.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла нотаріально засвідчена заява про визнання вимог заяви та розгляд справи за її відсутності.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соснова І.В. в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши представника заявниці, допитавши свідків та дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини.

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження рідним батьком заявниці є ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про народження від 13 серпня 1964 року рідний батько заявниці є сином ОСОБА_4 . Таким чином, рідним дідом заявниці є ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько заявниці ОСОБА_5 помер.

22 липня 1989 року мати заявниці уклала шлюб із ОСОБА_6 .

Згідно рішення виконавчого комітету Дніпровської районної ради народних депутатів м. Києва від 27 листопада 1989 року № 841, дозволено ОСОБА_6 удочерити дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі зміною прізвища та по батькові на ОСОБА_1 .

23 січня 1990 року Дарницьким відділом РАЦСу видане свідоцтво про народження заявниці, в якому зазначений батько: ОСОБА_6 , а її прізвище ім`я та по батькові: ОСОБА_1 .

22 вересня 2007 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище на ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер. Його спадкоємцями першої черги є його дочка - заінтересована особа ОСОБА_3 та заявниця за правом представлення як його онука.

Наведені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Надаючи оцінку сукупності встановлених обставин та документів, що їх підтверджують, суд дійшов висновку, що факт родинних стосунків між заявницею та ОСОБА_4 як онукою та дідом прослідковується з наданих письмових доказів. Тому встановлення цього факту в судовому порядку є зайвим.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням.

Згідно ч. 2 ст. 1260 ЦК України усиновлений та його нащадки не спадкують за законом після смерті батьків усиновленого, інших його родичів за походженням по висхідній лінії.

Частиною 3 ст. 1260 ЦК України передбачено, якщо за рішенням суду про усиновлення збережений правовий зв`язок між усиновленими та його бабою, дідом, братом та сестрою за походженням, то у разі смерті його баби, діда за походженням, усиновлений має право на спадкування за правом представлення, з якими був збережений правовий зв`язок, спадкують на загальних підставах.

Згідно ст. 102 Кодекс про шлюб та сім`ю УРСР від 20.06.1969, який був чинний на дату усиновлення заявниці, рішення про усиновлення приймалось виконавчими комітетами районної, міської чи районної в місті Ради народних депутатів.

Положення щодо припинення особистих та майнових прав між особою, яка усиновлена та іншими родичами за походженням, зокрема рідними дідом та онукою, законодавчо не було закріплено.

Згідно листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соснової І.В. для закликання заявниці до спадкування необхідне рішення суду про збережений правовий зв`язок між нею та її дідом.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що знає сім`ю ОСОБА_4 з 1965 року, з його дочкою ОСОБА_3 дружить з дитинства по сьогоднішній день, підтвердила, що заявниця та її дідусь ОСОБА_4 постійно спілкувались, заявниця вихідні та канікули постійно проводила у бабусі з дідусем в квартирі по АДРЕСА_1 . Крім того зазначила, що коли дідусь заявниці залишився сам після смерті дружини, яка померла 17 років тому, заявниця постійно допомагала дідусеві, піклувалася про нього, займалася побутовими питаннями, провідувала його в медичних закладах, коли дідусь помер, заявниця зі своїми батьками займались його похованням.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона з 1965 року проживає в будинку по АДРЕСА_1 і була сусідкою ОСОБА_4 , дуже добре знала його сім`ю, підтвердила що заявниця постійно спілкувалась зі своїми дідусем та бабусею, останні дуже любили її, турбувались про неї. Коли ОСОБА_4 залишився один після смерті дружини, заявниця допомагала дідусеві у побуті, турбувалась про його здоров`я, відвідувала з ним медичні заклади і була для нього самою близькою людиною, оскільки дочка та інші онуки, які проживають в Росії, останні шість років у зв`язку з війною до нього не приїжджали. Після смерті ОСОБА_4 саме заявниця та її батьки займались його похованням та несли витрати на це.

Свідок ОСОБА_14 також підтвердила, що між заявницею та ОСОБА_4 були відносини як між дідусем та онукою, вони турбувались один про одного, останні роки життя ОСОБА_4 заявниця турбувалась про його здоров`я, допомагала в побуті, готувала їжу. Також зазначала, що ОСОБА_4 казав її, що квартира у якій він проживає, залишиться його онуці - заявниці, про це знала його донька і не заперечувала.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що між ОСОБА_4 та його онукою - заявницею, після усиновлення останньої зберігся правовий зв`язок.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За правилами ст. 94, 315 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та захист права заявниці шляхом встановлення факту збереження правового зв`язку між нею та її дідом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 13, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 315, 319, Цивільно процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт збереження правового зв`язку як онуки та діда між ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: