КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/2057/21 Головуючий у 1 інстанції: Кравченко Л.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Верланова С.М.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Зазначала, що відповідачі, які є її донькою та онуками, починаючи з 2017 р. фактично не проживають без поважних причин у належному їй на праві власності житловому будинку АДРЕСА_1 та не беруть участі в його утриманні. Особисті речі відповідачів в будинку відсутні. ОСОБА_1 просила визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2021 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на з порушення ст.ст. 383, 391, 405 ЦК України. Вважає, що суд не надав належної оцінки складеним депутатом Васильківської міської ради VІІ скликання ОСОБА_5 актам від 20 березня 2020 року, від 25 серпня 2020 року і від 18 грудня 2020 року, та дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог. Всі витрати по утриманню будинку несе вона, відповідачі фактично не мають будь-якого інтересу до будинку, реєстрація їх у будинку унеможливлює оформлення нею субсидії.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутності.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до договору дарування житлового будинку, посвідченого 10.01.2001 р. приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Тарасовою Л.Г., реєстровий № 73, ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Васильківської міської ради, в будинку АДРЕСА_1 , зареєстровані пять осіб: ОСОБА_6 , 1948 р.н., ОСОБА_4 , 2001 р.н., ОСОБА_2 , 1972 р.н., ОСОБА_3 ,1991 р.н.

Згідно довідок Відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Васильківської міської ради № 3329,№ 3323 від 26.05.2021 р. ОСОБА_4 , 2001 р.н., та ОСОБА_2 , 1972 р.н., в будинку АДРЕСА_1 , значаться зареєстрованими з 03.05.2017 р., а ОСОБА_3 ,1991 р.н., - з 11.08.2007 р.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Підстави втрати членом сім`ї власника житла права користування цим житлом визначені ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Відповідно до зазначеної норми член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Порушуючи питання про визнання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є власником будинку, а відповідачі не проживають в ньому з 2017 року.

Разом з тим, позивачка ОСОБА_1 не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження відсутності відповідачів у спірному житлі понад встановлений строк без поважних причин та не довела свідомої або недбалої поведінки таких осіб, яка б свідчили про втрату ними інтересу до такого жилого приміщення. Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 подали до суду заяви, в який зазначили, що всі вони проживають у будинку, а ОСОБА_1 поводить себе неадекватно, хотіла спалити хату. Просили відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ..

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання позивачки на акти, складені депутатом Васильківської міської ради, як на доказ відсутності відповідачів в будинку понад один рік. Дані акти не є офіційним документом, а депутат міської ради не має повноважень на складання. В актах не зазначено яким чином встановлений факт непроживання відповідачів за спірною адресою та ухилення від оплати комунальних послуг. Як пояснила в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , депутата виклав в актах інформацію про непроживання відповідачів з її слів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Верланов С.М.