Справа № 739/1505/21
Номер провадження 2/739/521/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді -Іващенка А.І.

секретаря - Неживець К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новгород-Сіверський Чернігівської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду через свого представника адвоката Костюченка В.К. з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в якому зазначає, що 16.05.2021року в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області на вул.

Майстренка, о 15-30 сталася дорожньо-транспортна пригода: виїжджаючи з місця

стоянки водій автомобіля ЗАЗ SENS, державний номер НОМЕР_1 , відповідач

ОСОБА_2 , не надав перевагу автомобілю ЗАЗ VIDA, державний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів, в якому транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На місті ДТП стронами був складений «Європротокол» (Повідомлення про

дорожньо-транспортну пригоду), винним в ДТП (в порушенні п. 10.2 ПДР

виходячи з фактичних обставин) визнав себе відповідач. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ЗАЗ SENS, державний номер НОМЕР_1 , застрахована в ПАТ «HACK ОРАНТА» згідно з полісом обов`язкового страхування № АТ0118665. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну - становить 130 000 грн, франшиза - 2500 грн. Згідно з розрахунком страхового відшкодування від 09 червня 2021 року вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, як і матеріальний збиток, складає 14835,82 грн.. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням вартості деталей, що підлягають заміні, без зносу, становить 23055,69 грн.

Згідно з страховим актом № ОЦВ-21-18-51832/1 від 09 червня 2021 року позивачеві було визначено страхове відшкодування в сумі 12335,82 грн., (розраховане як вартість матеріального збитку 14835,82 грн. за мінусом франшизи 2500 грн.) яке було виплачене страховою компанією в повному обсязі. Позивач вважає, що відповідач має здійснити йому повне відшкодування завданої шкоди, тобто має сплатити позивачеві різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 24.09.2021року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено без виклику сторін. Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не надав. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961 -IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із ОСОБА_2 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19) підстав відступати від яких колегія суддів не вбачає. За таких обставин саме ОСОБА_2 , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити ОСОБА_1 таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суд приймає за основу Страховий Акт № ОЦВ -21-18-51832/1 та розрахунок страхового відшкодування від 09 червня 2021року, використану НАСК «ОРАНТА» при визначенні страхового відшкодування з яким ОСОБА_1 погодився та не оспорював у встановленому порядку. Відомості про фактичне здійснення ремонту автомобіля позивача, в матеріалах справи відсутні. Так, згідно із розрахунком страхового відшкодування від 09 червня 2021року, вартість відновлювального ремонту(без врахування зносу деталей, що замінюються) склала 23055,69 грн, а вартість деталей, що замінюються, без врахування 12454,35грн. Страховиком виплачено ОСОБА_1 12335,82 грн (із розрахунку 14835,82 грн розмір матеріального збитку з урахуванням зносу деталей, що замінюються - 2 500 грн. франшизи). Таким чином розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 становить10719,18 грн. Окрім цього з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати понесені позивачем при подачі позову. Керуючись ст.ст. 1167, 1187, 1200, 1201, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , шкоду в сумі 10719(десять тисяч сімсот дев`ятнадцять) гривень 18копійок. Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання через Новгород-Сіверський районний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів після проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.І. Іващенко