23.11.2021 Провадження по справі № 2/940/174/21
Справа № 940/70/21
РІШЕННЯ

Іменем України

23 листопада 2021 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судових засідань Романовської Л.І.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на її користь матеріальну шкоду, завдану вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України, у розмірі 88875, 00 грн. та моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн.

В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що 16.04.2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме за попередньою змовою, переслідуючи мету таємного викрадення майна, проникли в житло позивача за адресою: АДРЕСА_1 , звідки вчинили крадіжку майна, спричинивши останній матеріального збитку на загальну суму 102261 грн. 32 коп. Вина відповідачів встановлена та доведена вироком Володарського районного суду Київської області від 05.03.2020 року, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 08.10.2020 року. Вартість викрадених речей також встановлена та доведена в кримінальному провадженні. Після затримання відповідачів, позивачу було повернуто лише частину майна на суму 13386, 25 грн. Отже, розмір матеріальної шкоди, завданої відповідачами позивачу становить 88875,00 грн. Крім того, внаслідок протиправної поведінки відповідачів, позивачу заподіяно моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, у зв`язку із втратою свого майна та під час розслідування та розгляду кримінального провадження, та яку вона оцінює в 100000,00 гривень.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 09.02.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 26.04.2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не прибула, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Порхун О.П.позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Грек А.Б. у судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що у кримінальному провадженні № 0000109 вироком Володарського районного суду Київської області від 05.03.2020 року, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 08.10.2020 року, відповідача ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України, відповідача ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено їм покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Зазначеним вироком встановлено, що ОСОБА_3 , реалізуючи спільний із ОСОБА_4 злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, дотримуючись телефонних вказівок ОСОБА_4 , прийшов до житлового будинку ОСОБА_2 , де в період часу з 9 год. до 12 год., діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 за пропозицією останнього, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна та привласнення його з корисливих мотивів, незаконно, таємно, протиправно, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник до житлового будинку ОСОБА_2 , звідки вчинив майна, що належать потерпілій ОСОБА_2 , чим спричинив останній матеріальний збиток на загальну суму 102 261 грн. 32 коп., що є значною шкодою.

Разом з тим, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

У даному кримінальному провадженні позивач ОСОБА_2 визнана потерпілою.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Загальні положення відшкодування шкоди визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідачамине надано суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також жодних належних та допустимих доказів в спростування доводів позивача.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданимвідповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відтак, враховуючи зазначені положення чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення солідарно з відповідачів матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України, у розмірі 88875,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог позивача про відшкодування відповідачами моральної шкоди, то суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено судам, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з`ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З урахуванням принципів розумності та справедливості, конкретних обставин справи, а саме характеру та глибини душевних страждань, яких позивач зазнала у зв`язку з викраденням належного їй майна, необхідності звернення до правоохоронних органів та суду для захисту своїх прав, суд визначає розмір моральної шкоди, заподіяної позивачу відповідачами у розмірі 10000 гривень, які необхідно стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2 .

Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 454 грн. 00 коп. з кожного.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 10, 12, 76, 81, 141, 142, 264-268, 354 ЦПК України, статтями 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , матеріальну шкоду, завдану вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України, у розмірі 88875 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок та моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок на рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок на рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення: 29.11.2021 року.

Суддя С.В.МАНДЗЮК