Справа № 236/3928/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2021 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Бєлоусова А.Є.,

за участю секретаря судового засідання - Безорчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман Донецької області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявниці - адвокат Воронов Артем Ігорович, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2021 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 , представник заявниці - адвокат Воронов Артем Ігорович, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 08 серпня 1981 року заявниця ОСОБА_1 , уклала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серія НОМЕР_1 від 08.08.1981 року, з яким вони прожили разом однією сім`єю до дня смерті чоловіка, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 03.07.2021 року. ОСОБА_1 та її чоловік разом мешкали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , з 1990 року, що підтверджується штампами про прописку в паспортах, з початком бойових дій на сході України та безпосередньо в м. Макіївка, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були вимушені виїхати спочатку до м. Запоріжжя до рідних заявниці, де ОСОБА_2 сильно захворів, після чого подружжя переїхало в АР Крим, Сакський район, с Каменоломня- місце де починалось їх шлюбне життя та до рідних ОСОБА_2 , де він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті чоловіка, ОСОБА_1 повернулась в м. Макіївку, де дуже переживала втрату чоловіка, була сильно пригнічена знаходилась в розгубленому стані. На час смерті чоловіка вони постійно проживали разом та вели спільне господарство, мали єдиний бюджет. Заявниця є пенсіонеркою та отримує пенсію. Однак постійним і основним джерелом її існування були пенсійні виплати, які отримував чоловік заявниці - ОСОБА_2 .. Заявниця фактично знаходилась на утриманні чоловіка, оскільки розмір його пенсії значно перевищував розмір її пенсії. При зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Відділу обслуговування громадян № 3 м. Лиман із заявою про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, їй було відмовлено та запропоновано встновити факт постійного проживання з чоловіком та перебуванням на його утриманні. В зв`язку з чим заявниця просить встановити факт спільного проживання її разом із чоловіком ОСОБА_2 , та перебування її на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.1-2).

Ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 30.09.2021 провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження на 07.10.2021 (а.с. 19-20).

Заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Воронов А.І., належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, про причини свого не прибуття суд не повідомили.

Заінтересовану особу - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом; заінтересованою особою не направлено свого представника для участі в судовому засіданні, заперечень проти задоволення заяви заінтересованою особою висловлено не було.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані в справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини тощо.

Як роз`яснено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено та підтверджується наявними в справі доказами, що 08 серпня 1981 року заявниця ОСОБА_1 , уклала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серія НОМЕР_1 від 08.08.1981 року (а.с.9), з яким вони прожили разом однією сім`єю до дня смерті чоловіка, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 03.07.2021 року (а.с.14).

Заявниця ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 разом мешкали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , з 1990 року, що підтверджується штампами про прописку в паспортах (а.с.3,13) , з початком бойових дій на сході України та безпосередньо в м. Макіївка, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були вимушені виїхати спочатку до м. Запоріжжя до рідних заявниці, де ОСОБА_2 сильно захворів, після чого подружжя переїхало в АР Крим, Сакський район, с Каменоломня- місце де починалось їх шлюбне життя та до рідних ОСОБА_2 , де він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На час смерті чоловіка заявниця постійно проживали разом з ним та вели спільне господарство, мали єдиний бюджет. Заявниця є пенсіонеркою та отримує пенсію. Однак постійним і основним джерелом її існування були пенсійні виплати, які отримував чоловік заявниці - ОСОБА_2 .. Заявниця фактично знаходилась на утриманні чоловіка, оскільки розмір його пенсії значно перевищував розмір її пенсії. При зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Відділу обслуговування громадян № 3 м. Лиман із заявою про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, їй було відмовлено та запропоновано встновити факт постійного проживання з чоловіком та перебуванням на його утриманні. В зв`язку з чим заявниця просить встановити факт спільного проживання її разом із чоловіком ОСОБА_2 , та перебування її на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.1-2).

ОСОБА_1 , є отримувачем пенсії за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 , виданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (а.с.7).

Заявниця зазначає, що основним джерелом існування її сім`ї була пенсія чоловіка в сумі 3500,00 грн., оскільки її пенсія значно менше.

Згідно довідки про доходи пенсіонерки ОСОБА_1 , за період з серпня по вересень 2021 року по серпень 2021 року виплачена пенсія у сумі 3708,00 грн. (а.с.10).

ОСОБА_1 має статус внутрішньо переміщеної особи, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6).

В березні 2020 року заявниця разом із чоловіком виїхали до АР Крим для вирішення побутових питань, де ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Жданівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) серії НОМЕР_2 від 03.07.2021 року, актовий запис № 19 (а.с.14).

На теперішній час ОСОБА_1 має намір встановити факт спільного проживання та перебування її на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , оскільки вона втратила годувальника.

Зазначені обставини підтверджуються наданими заявницею доказами, внаслідок чого в суду не виникає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, а тому на підставі ч.1 ст.82 ЦПК суд вважає їх доведеними.

За таких обставин заявниця вважає, що має право на пенсію свого померлого чоловіка у зв`язку з втатою годувальника, оскільки втратила джерело засобів до існування, з цією метою звернулася до суду з зазначеною заявою.

Надаючи оцінку доводам учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Згідно зі ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснюють свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності тощо.

Досліджені судом докази свідчать про достовірність того факту, що заявниця з 1990 року, фактично спільно проживала зі своїм чоловіком, була пов`язана з ним спільним побутом, внаслідок чого вона постійно перебувала на утриманні свого чоловіка.

Отже, заявницею належним чином доведено ту обставину, що характер взаємовідносин між нею та померлим ОСОБА_2 , спосіб організації життєдіяльності та наявність родинного зв`язку свідчать про те, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 та перебувала на утриманні чоловіка до дня смерті останнього.

Відтак, факт проживання заявниці ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_2 однією сім`єю та перебування заявниці на утриманні свого чоловіка є доведеним, а тому заявниця має право на пенсію свого померлого чоловіка у зв`язку з втатою годувальника, оскільки втратила джерело засобів до існування.

Відповідно до п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950), кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

За таких обставин вимоги про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю та перебування на утриманні чоловіка є правомірними та обґрунтованими, а їх задоволення відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 263-265, 293, 315 ЦПК України, ст. 15-16, 25, 1264 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву окремого провадження ОСОБА_1 , представник заявниці - адвокат Воронов Артем Ігорович, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні- задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у АР Крим, Сакський район, с.Каменоломня.

Судові витрати у справі покласти на заявницю ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя -