Справа № 283/242/20
провадження №2/283/21/2021
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 січня 2021 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Пух Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

31.01.2020 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності.

Предметом позову є:

- встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , 1961 року народження та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.11.1997 року по 24.08.2019 року;

- визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частину транспортного засобу марки «KIA PICANTO», 2014 року випуску, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який було придбано в період спільного проживання без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 ;

- визнання за ОСОБА_1 права власності на ј частину однокімнатної квартири, розташованої в АДРЕСА_1 , яка була придбана в період спільного проживання без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 ;

- визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частину двокімнатної квартири, розташованої в АДРЕСА_2 , яка була придбана в період спільного проживання без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 ;

- визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частину однокімнатної квартири, розташованої в АДРЕСА_3 , яка була придбана в період спільного проживання без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 .

Підставою позову є те, що з 1997 ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу в АДРЕСА_3 . До цього вони разом працювали на одних і тих же підприємствах, зокрема, з 1986 року - СМУ «Промжилстрой 7» (ПЖС), який в подальшому внаслідок реорганізації перетворився на ДАП «Малинстрой» МОЕЗ, БМУ 7 КФ «ЖИТОМИРІНВЕСТ», АТЗТ «Малинбудсервіс». Позивач звільнився з АТЗТ «Малинбудсервіс» у 1997 році, а ОСОБА_5 - у 2001 році. У квітні 2000 року ОСОБА_1 виїхав за кордон до Іспанії, а в подальшому до Іспанії переїхала і ОСОБА_5 , де вони продовжили проживати однією сім`єю. В період спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було придбане нерухоме майно, а саме: однокімнатна квартира, розташована в АДРЕСА_1 ; квартира, розташована в АДРЕСА_2 ; квартира, розташована в АДРЕСА_3 . Також під час спільного проживання був придбаний транспортний засіб - автомобіль марки «KIA PICANTO», 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Малині Житомирської області внаслідок дорожньо-транспортної пригоди померла ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй за життя майно. З метою реалізації своїх спадкових прав ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С., однак на даний час на спадкове майно претендують також рідна племінниця спадкодавця ОСОБА_2 та рідна сестра ОСОБА_3 , а тому позивач в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права не в змозі.

ОСОБА_1 стверджує, що саме він ніс витрати на поховання ОСОБА_5 та пов`язані з цим ритуальні послуги, отримав допомогу на поховання, а також був визнаний потерпілим у кримінальному провадженні №0000542 за ч.2 ст.286 та ч.1 ст.135 КК України по факту дорожньо-транспортної пригоди, в якій загинула ОСОБА_5 . За життя ОСОБА_5 вони з ОСОБА_1 мали спільний бюджет, обмінювалися коштами, позивач ніс витрати на утримання спільного майна, тобто майно, яке було набуте ОСОБА_1 та ОСОБА_5 спільними зусиллями за час проживання позивача з спадкодавцем є спільною сумісною власністю.

Не погоджуючись з позицією позивача та вважаючи позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими, 24.02.2020 року представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_7 подала до суду відзив на позовну заяву про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності. Так, у поданому відзиві представник відповідачів зазначила, що ОСОБА_5 мала рідного брата ОСОБА_8 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та рідну сестру ОСОБА_9 . Донькою ОСОБА_8 є відповідач по справі ОСОБА_2 , яка по відношенню до ОСОБА_5 є племінницею та її похресницею. Відповідачі вважають, що ОСОБА_1 вводив їх в оману, маніпулював довірою, оскільки приховував інформацію від правоохоронних органів, нотаріуса щодо існування найближчої родички померлої ОСОБА_5 - її рідної племінниці. ОСОБА_2 стверджує, що лише вона одна постійно та на регулярній основі підтримувала відносини з спадкодавцем, більше того, за життя ОСОБА_5 вважала її своєю донькою, оскільки власних дітей не мала. Щодо факту спільного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_5 відповідачі у своєму відзиві пояснюють наступне. Так, в кінці 1990-х років подруга ОСОБА_5 виїхала до Іспанії та через деякий час запросила переїхати за кордон і ОСОБА_5 , оскільки знайшла останній місце роботи - доглядальницею за дітьми та домпрацівниці. На даній роботі ОСОБА_5 пропрацювала більше десяти років, при цьому проживала у сім`ї своїх роботодавців. ОСОБА_1 виїхав на заробітки до Іспанії у 2000 році та де саме він там проживав відповідачам невідомо. Періодично позивач разом з ОСОБА_5 проводили вільний час, оскільки усі заробітчани спілкуються між собою, підтримують дружні стосунки. У 2005-2007рр. ОСОБА_1 депортували з Іспанії та він повернувся до України, в м. Малин. В цей час ОСОБА_5 продовжувала працювати за кордоном. У 2007 році за власні кошти ОСОБА_5 придбала квартиру в АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 певний період часу проживав у квартирах, належних ОСОБА_5 , як наймач та в рахунок оплати за користування житловими приміщеннями проводив у квартирах ремонтні роботи. За період перебування на заробітках ОСОБА_5 підтримувала з відповідачами родинні відносини, висилала посилки з одягом та продуктами харчування, подарунки, пересилала гроші. Протягом 2014-2016рр. ОСОБА_5 проживала у квартирі по АДРЕСА_2 , оскільки здійснювала догляд за своєю матір`ю. Після смерті останньої ОСОБА_5 повернулася на заробітки до Іспанії, де винайняла квартиру, зареєструвала її в Службі зайнятості населення та здавала в оренду заробітчанам, в тому числі і ОСОБА_1 . У липні 2019 року ОСОБА_5 передала ОСОБА_2 оригінали особистих документів, в тому числі і ті, які підтверджували права власності на нерухоме майно, з метою їх збереження. Після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_1 , ввівши в оману ОСОБА_2 , отримав особисті документи ОСОБА_5 , які в подальшому відмовився повертати. Через деякий час відповідачу стало відомо про те, що позивач самовільно вселився у квартиру ОСОБА_5 , забрав усі її документи, грошові кошти, які зберігалися у квартирі, змінив замки у житлових приміщеннях та гаражі. Отже, відповідачі стверджують, що квартиру, розташовану в АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 отримала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_10 у 1989 році і у 1999 році ОСОБА_5 приватизувала дане нерухоме майно та стала одноосібним власником квартири. Таким чином ОСОБА_5 ніколи не проживала однією сім`єю з ОСОБА_1 , вони не вели спільного господарства, не мали спільного бюджету, не купували спільно майно. З даних підстав відповідачі просили суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

03.03.2020 року представник позивача адвокат Яременко Д.В. подав до суду відповідь на відзив, у якому виклав свої аргументи щодо наведених відповідачами у відзиві на позовну заяву заперечень, з мотивами їх відхилення. Так, представник позивача зазначає, що починаючи з 1997 року та до 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 спільно проживали в АДРЕСА_4 . У 2000 році ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з метою працевлаштування переїхали до Іспанії. Отже, твердження відповідачів щодо того, що ОСОБА_5 переїхала жити до Іспанії наприкінці 1990-х років не відповідає дійсності. Крім того, у відповіді на відзив представник позивача спростовує твердження представника відповідачів, які стосуються депортації ОСОБА_1 з Іспанії та зазначає, що ОСОБА_2 спілкувалася з ОСОБА_5 виключно в матеріальних цілях.

Щодо права власності зазначає, що ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_5 , вони вели спільне господарство, у них був спільний бюджет, вони разом проводили дозвілля. Також ОСОБА_1 ніс витрати, пов`язані з утриманням нерухомого майна. Отже, все вищевикладене підтверджує факт їхнього спільного проживання без реєстрації шлюбу. Майно, яке придбано в період проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу було набуте спільними зусиллями, а тому є таким, що перебуває у спільній сумісній власності.

Також представник позивача зазначає, що після смерті ОСОБА_5 саме ОСОБА_1 забирав її тіло з моргу, отримував довідку про причини смерті, оригінал свідоцтва про смерть, допомогу на поховання та ніс весь тягар поховання ОСОБА_5 .

За наслідками ДТП, яка мала місце 24.08.2019 року Малинським ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області було відкрито кримінальне провадження №0000542 за ч.2 ст.286 КК України та ч.1 ст. 135 КК України. З 24.08.2019 року по лютий 2020 року відповідачі взагалі не цікавилися ходом процесуальних дій, вчинених в даному кримінальному провадженні. Разом з цим, ОСОБА_1 при допиті його у якості свідка вказував у своїх поясненнях про наявність у ОСОБА_5 племінниці та рідної сестри. На даний час кримінальне провадження перебуває на розгляді у Радомишльському районному суді Житомирської області та лише на стадії судового розгляду справи відповідачі почали активно вчиняти дії щодо вступу в кримінальне провадження у якості потерпілих.

Підсумовуючи все вищевикладене, представник позивача зазначає, що позивачем надано великий об`єм доказів, які підтверджують стосунки ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , як подружжя. При цьому пояснює, що після багатьох років спільного життя та зважаючи на вік реєстрація шлюбу була формальністю, в дотриманні якої не було нагальної необхідності.

10.03.2020 року представник відповідачів ОСОБА_7 подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначила, що ОСОБА_1 стверджує, що з 1997 року по 2007 рік проживав спільно з ОСОБА_5 у належних їм квартирах по АДРЕСА_4 . При цьому позивач зазначає суперечливу інформацію щодо свого знаходження з померлою з 2000 року в Іспанії. В квартирі по АДРЕСА_3 проживав та був зареєстрований колишній чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_10 та власне ОСОБА_5 до свого від`їзду до Іспанії.

Щодо майна, на яке просить визнати право власності позивач, представник відповідачів зазначає, що всі об`єкти нерухомості були придбані за власні кошти ОСОБА_5 за час її тривалої роботи в Іспанії. У 1999 році ОСОБА_5 приватизувала квартиру по АДРЕСА_3 , яка була отримана нею під час шлюбу з ОСОБА_10 ОСОБА_5 не мала жодних серйозних намірів у стосунках з ОСОБА_1 , не вважала за потрібне зареєструвати з ним шлюб, оскільки не рахувала ОСОБА_1 своїм чоловіком. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з певного часу перебували у різних країнах, а тому позивач певний період часу просто проживав у якості наймача у квартирах, належних померлій та, відповідно, ніс матеріальні витрати на утримання даних об`єктів нерухомого майна.

Також не відповідає дійсності твердження позивача, що усі клопоти щодо поховання ОСОБА_5 ніс саме він. Без відома відповідачів позивач самостійно придбав все необхідне для поховання, ретельно оформивши усі підтверджуючі документи. На відповідачів були покладені певні обов`язки щодо організації поховання ОСОБА_5 , при цьому з понесенням лише тих витрат, які документально неможливо було підтвердити. Представник відповідачів стверджує, що витрати на поховання ОСОБА_5 були понесені ОСОБА_1 власне за кошти самої померлої, оскільки ці гроші зберігалися в квартирі ОСОБА_5 , і які потрапили до позивача коли ОСОБА_2 необачливо в день похорон передала йому ключі від квартири.

Явка в судове засідання учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Яременко Д.В. в судове засідання з`явилися, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача адвокат Костюченко Г.М. в судове засідання з`явилися, заперечили щодо позовних вимог ОСОБА_1 , просили відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, представник відповідача адвокат Костюченко Г.М. заперечила щодо позовних вимог ОСОБА_1 , просила відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

Вивчивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та покази свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 , який 18.04.1996 року був розірваний, що підтверджується листом Малинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №1076/9.8-23 від 20.09.2019 року (а.с.23 т.1).

Право власності на квартиру АДРЕСА_5 :

14.12.1999 року Відділом по приватизації державного житлового фонду було видане на ім`я ОСОБА_5 Свідоцтво № НОМЕР_2 про право власності на житло, а саме - на квартиру, розташовану в АДРЕСА_3 (а.с.203 т.1).

Відповідно до довідки Малинського районного комунального підприємства з технічної інвентаризації №28 від 19.02.2020 року, станом на 01.01.2013 року право власності на квартиру АДРЕСА_5 , зареєстровано в цілій частині за ОСОБА_5 . Фактична загальна площа квартири станом на дату останньої інвентаризації 1996 року становить 29,3 кв.м., житлова площа - 14,8 кв.м. (а.с.202 т.1).

Право власності на квартиру АДРЕСА_6 :

30.07.2007 року приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Януш Л.О. було посвідчено Договір купівлі-продажу квартири, який зареєстровано в реєстрі за №4125 (а.с.109-111 т.1). За даним договором ОСОБА_11 продав, а ОСОБА_5 купила квартиру АДРЕСА_7 .

Витягом Малинського районного державного комунального підприємства по технічній інвентаризації індексний номер 15417842 від 31.07.2007 року підтверджується одноособове право власності ОСОБА_5 на вищезазначений об`єкт нерухомого майна (а.с.113 т.1).

Відповідно до довідки Малинського районного комунального підприємства з технічної інвентаризації №21 від 31.01.2020 року, станом на 01.01.2013 року право власності на квартиру АДРЕСА_6 , зареєстровано в цілій частині за ОСОБА_5 . Фактична загальна площа квартири станом на дату останньої інвентаризації 2007 року становить 47,9 кв.м., житлова - 23,8 кв.м. (а.с.102 т.1).

Право власності на квартиру АДРЕСА_8 :

29.09.2015 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М.М. було посвідчено Договір купівлі-продажу квартири, який зареєстрований в реєстрі за №4311 (а.с.103-104 т.1). За даним договором ОСОБА_12 продав, а ОСОБА_1 та ОСОБА_5 купили по Ѕ частці кожен квартиру АДРЕСА_8 .

Суд звертає увагу на пункт 12 даного Договору, з якого вбачається, що представник продавця ОСОБА_12 та ОСОБА_5 ознайомлені з заявою ОСОБА_1 про те, що він не перебуває в зареєстрованому шлюбі та не проживає ні з ким однією сім`єю. Також представник продавця та ОСОБА_1 ознайомлені з заявою ОСОБА_5 про те, що вона не перебуває в зареєстрованому шлюбі та не проживає ні з ким однією сім`єю. Заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_1 зберігаються у матеріалах нотаріальної справи приватного нотаріуса, який посвідчив цей договір.

Отже, зі змісту даного договору можна зробити висновок, що станом на 29.09.2015 року позивач не проживав ні з ким однією сім`єю, в тому числі і з ОСОБА_5 .

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 44722326 від 29.09.2015 року вбачається, що ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності (розмір частки Ѕ) належала квартира АДРЕСА_8 (а.с.105-106 т.1).

Право власності на транспортний засіб:

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 18.07.2014 року, ОСОБА_5 є власником автомобіля «KIA PICANTO», д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, 2014 року випуску (а.с.101 т.1).

Документи, які підтверджують позицію позивача:

ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в м. Малині Житомирської області померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис про смерть №243 (а.с.24 т.1).

За наслідками пригоди правоохоронними органами відкрите кримінальне провадження №0000542 за ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.38-39 т.1), в якому ОСОБА_1 залучений як потерпілий (а.с.110,111-112 т.1).

Отже, після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на все належне їй за життя майно.

02.09.2019 року за заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Н.С. була відкрита спадкова справа №86/2019 до майна померлої ОСОБА_5 (а.с.150-183 т.1).

28.10.2019 року заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_3 .

В матеріалах спадкової справи містяться вимоги до спадкоємців ОСОБА_5 від ОСОБА_13 (смт. Підволочинськ Підволочинського району Тернопільської області), ОСОБА_14 (с. Іспас Вижницького району Чернівецької області), з яких слідує, що 19.07.2017 року та 20.04.2018 року відповідно ОСОБА_5 шляхом укладення договору позики у формі розписки отримала від вищезазначених осіб грошові кошти, які зобов`язувалася повернути до 19.07.2019 року та 20.01.2020 року.

Згідно довідки ОСББ «Рідний дім ОСББ» №62 від 02.09.2019 року, виданої за підписом голови об`єднання ОСОБА_15 , ОСОБА_5 була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_2 з 06.09.2016 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . В даній квартирі ОСОБА_5 проживала з серпня 2007 року разом з ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу (а.с.25 т.1).

Суд оцінює критично дану довідку з тих підстав, що згідно з наданими по справі доказами не підтверджується документально фактичне проживання ОСОБА_5 з 06.09.2016 року по 24.08.2019 року в АДРЕСА_2 та проживання ОСОБА_5 з ОСОБА_1 з 2007 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Так, зокрема, згідно відповіді голови ОСББ «Рідний дім ОСББ» ОСОБА_15 на адвокатський запит, інформація щодо проживання ОСОБА_5 з серпня 2007 року разом з ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу була внесена до довідки зі слів самого ОСОБА_1 і не підтверджена обліковими реєстраційними даними щодо проживаючих осіб (а.с.104 т.2).

Згідно довідки ОСББ «Рідний дім ОСББ» №113 від 09.10.2019 року, виданої за підписом голови об`єднання ОСОБА_15 , ОСОБА_5 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_2 до дня своєї смерті (а.с.103 т.2).

Відповідно до довідки Малинської міської ради №36 від 13.01.2020 року, ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_5 в АДРЕСА_3 та вони вели спільне господарство з 1997 року по 2007 рік (а.с.31 т.1).

Згідно довідки Малинської міської ради №5 від 03.01.2020 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9 , проте фактично проживає в АДРЕСА_2 з серпня 2007 року (а.с.32 т.1).

У якості доказу того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 тривалий час працювали разом, були колегами та добре знали один одного позивач надав ксерокопії власної трудової книжки та трудової книжки ОСОБА_5 , з записів в яких вбачається, що вони разом були працевлаштовані на підприємствах (а.с.43-46,47-48 т.1).

У якості доказів проживання та спільного утримання об`єктів нерухомого майна позивач надав копії замовлень, видаткових накладних, квитанцій щодо сплати за користування комунальними послугами, копії сторінок абонентських книжок, роздруківки з сервісу «Приват24» з грошовими переказами на ім`я ОСОБА_5 , інформації щодо посилок, які ОСОБА_5 направляла на ім`я ОСОБА_1 (а.с.49-90,97-100,209 т.1).

У якості доказу спільного проживання в Іспанії з ОСОБА_5 ОСОБА_1 надав копії даних з реєстру мешканців муніципалітету (а.с.33-34,35-36 т.1, а.с.84,86,116-121 т.2).

Крім того, позивач надав у якості доказів проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю їхні спільні фотокартки (а.с.123-138 т.1, а.с. 44-66 т.2).

У якості доказів понесення витрат на проведення поминального обіду, витрат за надання автопослуг та витрат на поховання ОСОБА_5 відповідач надав копії накладних, квитанцій та товарного чеку (а.с.26,27 т.1).

Документи, які підтверджують позицію відповідачів:

У якості доказів спілкування та підтримання сімейних відносин з ОСОБА_5 відповідачі надали копії інформацій про посилки, які ОСОБА_5 їм направляла, роздруківки листування у програмі Viber, спільні фотокартки (а.с.210-250 т.1, а.с.1-3 т.2).

Також після смерті ОСОБА_5 відповідач ОСОБА_2 понесла витрати на проведення поминального обіду, про що свідчить наявна в матеріалах справи накладна (а.с.180 т.2) та витрати на установку пам`ятника померлій, що підтверджується накладною ФОП ОСОБА_16 (а.с.178,179 т.2).

Показання свідків:

Свідок на стороні позивача ОСОБА_17 , 1962 року народження, мешканець АДРЕСА_10 , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які йому відомі по справі пояснив, що приїхав до м. Малина на постійне місце проживання у 1986 році та працював разом з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на одному підприємстві. З 1997 року ОСОБА_1 почав спільно проживати з ОСОБА_5 по АДРЕСА_11 . Таким чином свідок був сусідом позивача та ОСОБА_5 . ОСОБА_17 стверджує, що позивач разом з померлою підтримували тісні, сімейні стосунки, разом придбали квартиру по АДРЕСА_12 і разом поїхали на заробітки до Іспанії.

Свідок на стороні позивача ОСОБА_18 , 1960 року народження, мешканка АДРЕСА_10 , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі пояснила, що знайома з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ще з 1987 року. З 1997 року позивач почав жити однією сім`єю з ОСОБА_5 в належній останній на праві власності квартирі по АДРЕСА_11 , а згодом - у квартирі по АДРЕСА_12 . Свідок підтримувала з ними дружні відносини, вони разом проводили дозвілля. Враховуючи той факт, що вони всі разом проживали у гуртожитку, то ОСОБА_18 з впевненістю може стверджувати про існування між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 тісних, сімейних стосунків. Крім того, квартиру по АДРЕСА_12 ОСОБА_1 з ОСОБА_5 придбали спільно.

Свідок на стороні позивача ОСОБА_19 , 1957 року народження, мешканка АДРЕСА_13 , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі пояснила, що спільно з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 працювала на одному підприємстві. Потім вони стали сусідами по квартирах та підтримували дружні відносини. 1997 року ОСОБА_5 стала проживати однією сім`єю з ОСОБА_1 по АДРЕСА_11 в квартирі, належній померлій на праві власності. У 2000 році поїздка за кордон до Іспанії була спільним рішенням ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . В Іспанії вони проживали разом, повертаючись до України - також проживали спільно, вели разом господарство. Близько 2007 року ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_5 проводили ремонтні роботи у квартирі по АДРЕСА_12 . Щодо стосунків ОСОБА_5 з іншими чоловіками або ОСОБА_1 з іншими жінками свідку нічого невідомо.

Свідок на стороні позивача ОСОБА_20 , 1960 року народження, мешканка АДРЕСА_14 , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі пояснила, що була знайома з ОСОБА_5 з 1989 року, яка, в свою чергу, є хрещеною матір`ю дитини свідка. З 1997 року ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_5 по АДРЕСА_11 . Потім вони разом виїхали до Іспанії, звідки поверталися у відпустку разом. Також спільно ОСОБА_1 з ОСОБА_5 придбали квартиру по АДРЕСА_12 . Крім того, ОСОБА_1 допомагав ОСОБА_5 доглядати за її хворою матір`ю.

Свідок на стороні позивача ОСОБА_21 , 1931 року народження, мешканець АДРЕСА_9 , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які йому відомі по справі пояснив, що ОСОБА_1 являється його сином, який проживав з 1997 року однією сім`єю спільно з ОСОБА_5 у належній останній квартирі по АДРЕСА_11 , а потім вони разом виїхали до Іспанії. Після повернення з за кордону ОСОБА_1 та ОСОБА_5 придбали спільно квартиру по АДРЕСА_12 . Свідок наголосив, що ОСОБА_5 допомагала йому по господарству. У сина з іншими жінками стосунків не було, а у ОСОБА_5 з іншими чоловіками, крім ОСОБА_1 , також.

Свідок на стороні позивача ОСОБА_22 , 1969 року народження, мешканець АДРЕСА_15 , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які йому відомі по справі пояснив, що з липня по грудень місяць 2017 року працював та проживав разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в Іспанії, ОСОБА_23 . Свідок наголосив на тому, що ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_5 однією сім`єю.

Свідок на стороні позивача ОСОБА_11 , 1962 року народження, мешканець АДРЕСА_16 , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які йому відомі по справі пояснив, що у 2007 році виступав продавцем у договірних відносинах, предметом яких було відчуження квартири АДРЕСА_6 . При знайомстві ОСОБА_1 представив свідку ОСОБА_5 у якості своєї дружини.

Свідок на стороні позивача ОСОБА_24 , 1964 року народження, мешканка АДРЕСА_17 , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були її сусідами по АДРЕСА_11 , а через деякий час - по АДРЕСА_12 . На її думку позивач проживав з ОСОБА_5 однією сім`єю, як подружжя.

Свідок на стороні позивача ОСОБА_25 , 1984 року народження, місце проживання якої зареєстроване в АДРЕСА_18 , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі пояснила, що являється донькою позивача по справі. Відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 почалися ще з 1996 року, а з 1997 року вони почали вже разом проживати однією сім`єю. Потім позивач поїхав на заробітки до Іспанії, а через рік ОСОБА_5 також поїхала за кордон до ОСОБА_1 . У 2000-х роках ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_5 придбали квартиру в АДРЕСА_12 , а згодом і в с. Софіївська Борщагівка. З часом спільно з позивачем ОСОБА_5 купила автомобіль. Тобто відносини позивач з померлою підтримували на постійній основі. За хворою матір`ю ОСОБА_5 померла з ОСОБА_1 доглядали разом.

Свідок на стороні позивача ОСОБА_26 , 1965 року народження, мешканка АДРЕСА_19 , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі пояснила, що спілкувалася з сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , вони підтримували дружні відносини. Крім того, ОСОБА_5 була хрещеною матір`ю дитини свідка. ОСОБА_26 стверджує, що позивач проживав з ОСОБА_5 однією сім`єю, як подружжя та спільно купували квартири. У ОСОБА_1 з іншими жінками стосунків не було, а у ОСОБА_5 з іншими чоловіками, крім ОСОБА_1 , також.

Свідок на стороні позивача ОСОБА_27 , 1963 року народження, мешканець АДРЕСА_19 , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які йому відомі по справі пояснив, що він з дружиною ОСОБА_28 спілкувалася з сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , підтримували дружні відносини. ОСОБА_27 стверджує, що позивач проживав з ОСОБА_5 однією сім`єю, як подружжя.

Свідок на стороні позивача ОСОБА_29 , 1955 року народження, мешканець АДРЕСА_20 , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які йому відомі по справі пояснив, що він з дружиною та ОСОБА_1 з ОСОБА_5 проживали у квартирах в Іспанії з вересня 2007 по грудень 2008 року.

Свідок на стороні позивача ОСОБА_30 , 1973 року народження, мешканка АДРЕСА_15 , у ході судового засідання, яке відбулося 07.09.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі пояснила, що ОСОБА_1 являється її двоюрідним братом. З липня по грудень місяць 2017 року вона разом з чоловіком ОСОБА_22 працювала та проживала разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в Іспанії, ОСОБА_23 . Свідок наголосила на тому, що вони з чоловіком та ОСОБА_1 з ОСОБА_5 проводили спільно дозвілля та вихідні. Тобто той побут, який спостерігався між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в Іспанії, дає підстави для висновку про їх спільне проживання однією сім`єю.

Свідок на стороні відповідачів ОСОБА_10 , 1963 року народження, мешканець АДРЕСА_21 , у ході судового засідання, яке відбулося 29.10.2020 року щодо обставин, які йому відомі по справі пояснив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 1986 року по квітень 1996 року. У шлюбі вони разом придбали квартиру в АДРЕСА_3 . Також ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 були працевлаштовані на одному підприємстві. Причиною розірвання шлюбу з померлою зазначив її стосунки з ОСОБА_1 . Однак після розлучення ОСОБА_10 продовжував проживати у квартирі АДРЕСА_5 спільно з ОСОБА_5 до 2000 року, після чого переїхав на постійне місце проживання до м. Вараш, а ОСОБА_5 поїхала на заробітки до Іспанії. Тобто твердження ОСОБА_1 щодо свого спільного проживання з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу з 1997 року не відповідає дійсності. Також свідок показав, що у зв`язку з підтриманням дружніх стосунків з ОСОБА_5 після розлучення, йому відомо про те, що усі об`єкти нерухомого та рухомого майна, з приводу яких розглядається спір, були придбані за життя ОСОБА_5 за її власні грошові кошти, тобто позивач не має жодного відношення до купівлі квартир та транспортного засобу, адже спільного бюджету у них з ОСОБА_5 не було. Остання також підтримувала сімейні відносини та дружні стосунки з відповідачами по справі. Щодо проживання ОСОБА_1 у квартирі, належній ОСОБА_5 по АДРЕСА_12 , ОСОБА_10 зазначив, що йому точно невідомо про даний факт, однак коли він приїздив до колишньої дружини погостювати, то позивача у даній квартирі не було. Разом з цим, свідку відомо про факт тимчасового проживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_5 на безоплатній основі у зв`язку з тим, що останній виконував ремонтні роботи у квартирі.

Свідок на стороні відповідачів ОСОБА_31 ,1960 року народження, мешканка АДРЕСА_22 , у ході судового засідання, яке відбулося 29.10.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі показала, що підтримувала дружні стосунки з ОСОБА_5 , оскільки була сусідкою ОСОБА_10 та ОСОБА_5 по АДРЕСА_11 , а в подальшому ОСОБА_5 - по АДРЕСА_12 . Щодо стосунків померлої з позивачем повідомила, що однією сім`єю вони ніколи не проживали, спільного господарства не вели, бюджету спільного не мали, а лише періодично зустрічалися. Під час роботи ОСОБА_5 в Іспанії остання зареєструвала на своє ім`я квартиру, в якій проживала велика кількість заробітчан з України, в тому числі і ОСОБА_1 , який в той період також був працевлаштований в Іспанії до його депортації. Після депортації ОСОБА_1 повернувся до України та за погодженням ОСОБА_5 проживав у належній їй на праві власності квартирі по АДРЕСА_12 . Після того, як сама ОСОБА_5 повернулася до України приблизно у 2014 році у зв`язку з хворобою своєї матері, ОСОБА_1 за її згодою переїхав проживати до квартири АДРЕСА_5 . Також свідок повідомила, що ОСОБА_5 мала стосунки з іншим чоловіком на ім`я ОСОБА_32 , з яким мала намір побудувати сім`ю.

Свідок на стороні відповідачів ОСОБА_33 , 1956 року народження, мешканка АДРЕСА_23 , у ході судового засідання, яке відбулося 29.10.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі показала, що з ОСОБА_5 була знайома з 1986 року, оскільки вони з нею працювали на одному підприємстві, підтримували дружні стосунки. На роботі ОСОБА_5 познайомилася з ОСОБА_1 , де у них зав`язалися стосунки ще під час того, як ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 . До Іспанії померла вирішила поїхати на заробітки саме по тій причині, щоб завершити стосунки з ОСОБА_1 , проте це їй не вдалося, оскільки позивач також послідував за нею за кордон. В Україні ОСОБА_5 мала стосунки з іншим чоловіком на ім`я ОСОБА_32 , з яким мала намір побудувати сім`ю. Щодо стосунків померлої з позивачем повідомила, що однією сім`єю вони ніколи не проживали, спільного господарства не вели, бюджету спільного не мали, а лише періодично зустрічалися.

Свідок на стороні відповідачів ОСОБА_34 , 1966 року народження, мешканка АДРЕСА_24 , у ході судового засідання, яке відбулося 20.11.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі показала, що знайома з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , оскільки вони всі разом працювали на одному підприємстві. В певний період, коли ОСОБА_5 ще перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 , у неї склалися стосунки інтимного характеру з позивачем. В подальшому відносини ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мали періодичний характер, тому однією сім`єю вони ніколи не проживали. Більше того, ОСОБА_1 проживав у колишньої дружини, у знайомих, у батька, тобто з ОСОБА_5 постійних та стабільних відносин вони не мали.

Свідок на стороні відповідачів ОСОБА_35 , 1959 року народження, місце проживання якого зареєстроване в с. Соколівка Жашківського району Черкаської області, у ході судового засідання, яке відбулося 20.11.2020 року щодо обставин, які йому відомі по справі показав, що у 2017 році познайомився з ОСОБА_5 через ОСОБА_33 , підтримував з нею приятельські стосунки, проводив спільно з друзями дозвілля. Свідок зазначив, що своє життя ОСОБА_5 пов`язувала з чоловіком на ім`я ОСОБА_32 , з яким планувала створити сім`ю, підтримувала хороші стосунки з його донькою. Стосовно її відносин з ОСОБА_1 свідку нічого не відомо.

Свідок на стороні відповідачів ОСОБА_36 , 1962 року народження, місце проживання якої зареєстроване в АДРЕСА_25 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_26 , у ході судового засідання, яке відбулося 16.12.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі показала, що знайома з ОСОБА_5 з 1980-х років та підтримувала з нею дружні відносини, являється сестрою свідка ОСОБА_33 . ОСОБА_1 за погодженням з ОСОБА_5 проживав у належних їй на праві власності квартирах по АДРЕСА_12 та по АДРЕСА_11 . ОСОБА_5 мала стосунки з чоловіком на ім`я ОСОБА_32 , з яким мала намір побудувати сім`ю. З ОСОБА_1 ОСОБА_5 однією сім`єю ніколи не проживали, спільного господарства не вели, бюджету спільного не мали. Свідок зазначила, що у зв`язку з тим, що по фаху являється медичною сестрою та має відповідну освіту, здійснювала догляд за матір`ю ОСОБА_5 три-чотири рази на тиждень, доки матір лежала хвора, а ОСОБА_5 працювала у Києві. Жодного разу за весь період догляду за матір`ю ОСОБА_36 позивача у квартирі ОСОБА_5 не бачила.

Мотиви та застосовані норми права.

Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99).

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно із частиною першою статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

У якості доказу того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 тривалий час працювали разом, були колегами та добре знали один одного позивач надав суду ксерокопії власної трудової книжки та трудової книжки ОСОБА_5 , з записів в яких вбачається, що вони разом були працевлаштовані на підприємстві.

У якості доказів проживання та спільного утримання об`єктів нерухомого майна позивач надав суду копії замовлень, видаткових накладних, квитанцій щодо сплати за користування комунальними послугами, копії сторінок абонентських книжок, роздруківки з сервісу «Приват24» з грошовими переказами на ім`я ОСОБА_5 , інформації щодо посилок, які ОСОБА_5 направляла на ім`я ОСОБА_1 .

У якості доказу спільного проживання в Іспанії з ОСОБА_5 ОСОБА_1 надав копії даних з реєстру мешканців муніципалітету.

Крім того, позивач надав у якості доказів проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю їхні спільні фотокартки.

У якості доказів понесення витрат на проведення поминального обіду, витрат за надання автопослуг та витрат на поховання ОСОБА_5 відповідач надав копії накладних, квитанцій та товарного чеку.

Отже, суд приходить до переконання, що у певний період часу позивач дійсно міг проживати спільно з ОСОБА_5 однією сім`єю, разом з цим суд позбавлений можливості в остаточній мірі стверджувати на підставі вищезазначених доказів, які перераховані у даному рішенні, що у зазначений у позовних вимогах такий тривалий період часу (з 01.11.1997 по 24.08.2019рр.) ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_5 , як дружина та чоловік, що вони були пов`язані спільним побутом, веденням домашнього господарства, мали спільний бюджет, разом за взаємною згодою вирішували всі питання у сім`ї.

Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання грошових коштів, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю.

Ксерокопії трудової книжки, надані у якості доказу позивачем, свідчать лише про його працевлаштування з ОСОБА_5 на одному підприємстві; копії замовлень, видаткових накладних, квитанцій щодо сплати за користування комунальними послугами, копії сторінок абонентських книжок, наданих позивачем у якості доказу проживання та спільного утримання об`єктів нерухомого майна можуть свідчити про винаймання ОСОБА_1 квартир, належних ОСОБА_5 на праві власності у якості орендаря; копії даних з реєстру мешканців муніципалітету, наданих позивачем у якості доказів спільного проживання з ОСОБА_5 в Іспанії можуть свідчити про його проживання з померлою за однією адресою, в одному гуртожитку, однак у різних квартирах.

Крім того, суд звертає увагу на зміст Договору купівлі-продажу квартири від 29.09.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М.М., який зареєстрований в реєстрі за №4311, з якого вбачається, що на момент укладення правочину ОСОБА_1 не перебував у зареєстрованому шлюбі та не проживав ні з ким однією сім`єю, так само, як і ОСОБА_5 не перебувала в зареєстрованому шлюбі та не проживала ні з ким однією сім`єю, про що вона засвідчила нотаріально.

Оцінюючи покази свідків, суд не може дійти однозначного висновку про те, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 проживали на постійній, установленій основі однією сім`єю та що сторонні особи сприймали їх саме як подружжя. Суд взагалі не вбачає можливим покладатися на них як достовірне джерело даних про відносини, що притаманні подружжю, оскільки позиція кожного із свідків по суті ретранслює позицію сторони, яка їх запросила у якості таких. Вирішити, що позиція одних свідків більш ґрунтовна, ніж позиція інших, тільки тому, що свідків з певної сторони арифметично більше, суд також не вбачає можливим.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження факту його проживання однією сім`єю з померлою ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу на час придбання об`єктів нерухомого та рухомого майна та взагалі придбання цього майна за спільні кошти.

За відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відсутні і підстави, передбачені 74 СК України вважати майно (квартири та автомобіль) такими, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , як чоловікові та жінці, які проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди мають встановити факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясувати час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

Отже, враховуючи, що визнання права власності на об`єкти нерухомого та рухомого майна в даному випадку є похідною від встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вимогою, задоволення якої залежить від задоволення основної вимоги, суд приходить до переконання про відмову у визнанні за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частину транспортного засобу марки «KIA PICANTO», 2014 року випуску, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ; на ј частину однокімнатної квартири, розташованої в АДРЕСА_1 ; на Ѕ частину двохкімнатної квартири, розташованої в АДРЕСА_2 .

Що стосується визнання права власності на Ѕ частину однокімнатної квартири, розташованої в АДРЕСА_3 , то суди мають враховувати, що СК України набрав чинності з 01 січня 2004 року і зворотної сили не має, а тому положення ст. 74 цього Кодексу застосовуються виключно до правовідносин, які виникли після дати набрання ним законної сили.

Нормами КпШС України не передбачалося встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та виникнення права спільної сумісної власності чоловіка й жінки, які сумісно проживають.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року у справі № 6-135 цс/13 майно, набуте до 01 січня 2004 року під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо:

1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, внаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету);

2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Таким чином, враховуючи набуття ОСОБА_5 права власності на дану квартиру внаслідок акту приватизації в 1999 році, то вимога ОСОБА_1 в цій частині також є неґрунтовною, однак з інших підстав.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд зазначає, що згідно пункту 2 частини 2 цієї статті, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4,5,12,13,83,84,141,268,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності - відмовити повністю за безпідставністю.

Сторони мають право оскаржити рішення суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 01 лютого 2021 року.

Суддя