УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вовк Ірина Іванівна,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вовк Ірина Іванівна.

Заявник звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт її спільного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначено у заяві, 03.09.2021 заявник звернулась до приватного нотаріуса Вовк І.І. із заявою з метою оформлення спадщини після померлої ОСОБА_2 .. Проте, 06.10.2021 постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не надано ані заповіт, ані документи, які підтверджують родинні відносини, також не підтверджено факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Разом з тим, як зазначає заявник, вона тривалий час проживала зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , а тому метою встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, необхідно їй для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Дослідивши вказану заяву та додані до неї матеріали, суддя доходить до висновку, що у відкритті провадження по справі слід відмовити, з наступних підстав.

Так,достатті першої ЦПК Українизавданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першої статті третьої ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1258 ЦК Україниспадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Крім того, згідно з вимогами ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу.

Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.21постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу. Таке право можуть мати й інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Разом із тим відповідно до пунктів 2, 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

У справах про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем у разі наявності спору, належними відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право (Постанова Верховного Суду № 61-18462ск18 від 15.11.2018 року, Постанова Верховного Суду № 61-34884св18 від 14.11.2018 року).

Згідно з ч. 1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.1 ч.1 ст.315, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Разом із тим, встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в порядку окремого провадження, про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт її спільного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Метою встановлення такого юридичного факту, ОСОБА_1 зазначила необхідність оформлення права на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто встановлення факту прийняття спадщини після померлої, оскільки постановою приватного нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Тобто, в даному випадку, заявник фактично просить встановити факт, який буде доказом та надаватиме їй право на спадкування майна, що належала померлій ОСОБА_2 . Разом із тим, при розгляді судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, докази не фіксуються, і не встановлюється їх доказове значення поза спором про право, що такими доказами підтверджується чи оспорюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Заявник просить встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем і встановлення даного факту пов`язано з оформленням спадщини, при цьому орган місцевого самоврядування також може претендувати на це майно у разі визнання спадщини відумерлою, що виключає безспірність поданої ОСОБА_1 заяви про встановлення юридичного факту, отже зі змісту заяви вбачається спір про право, який в порядку окремого провадження розгляду не підлягає, а тому суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження по справі за заявою, поданою в окремому провадженні.

Заявник не позбавлена можливості звернутися до суду із позовною заявою про встановлення зазначеного факту та визнання права власності на спадкове майно із використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження до інших спадкоємців які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем має бути відповідний орган місцевого самоврядування, що також узгоджується із роз`ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування».

На підставі викладеного, керуючись ст. 30, 175, 260-261, 293, 315, 353 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вовк Ірина Іванівна.

Роз`яснити заявнику, що даний спір може бути вирішено шляхом подання позовної заяви в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.В. Апаллонова