Справа № 573/1370/21
Номер провадження 2/573/380/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частина)

26 листопада 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Черкашиної М.С.,

за участю секретаря: Терещенко О.В.,

представника позивача: Дубровної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В:

Враховуючи складність у виготовленні повного тексту судового рішення, що потребує значного часу в обґрунтування доводів сторін, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення буде виготовлено протягом десяти днів.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: с. Вашківці Чернівецької області) до Миколаївської селищної ради Сумської області (місце знаходження: смт. Миколаївка, бульвар Свободи, буд. 2 Сумського району Сумської області, ), про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 в період з листопада 2012 року по день відкриття спадщини спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст судового рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення його вступної та резолютивної частин.

Суддя

Справа № 573/1370/21

Номер провадження 2/573/380/21

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст )

26 листопада 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Черкашиної М.С.,

за участю секретаря: Терещенко О.В.,

представника позивача: Дубровної В.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2021 адвокат Дубровна В.В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Миколаївської селищної ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. В обґрунтування доводів позовної заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати - ОСОБА_2 , яка на час відкриття спадщини була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Після смерті матері відкрилась спадщина на все належне їй спадкове майно та майнові права, в тому числі право на земельну ділянку площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Марківської сільської ради. Вказує, що позивач проживала разом із матір`ю однією сім`єю, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Тобто донька після смерті матері вступила у фактичне управління спадковим майном. Таким чином, спадщину на майно померлої ОСОБА_2 фактично прийняла донька, яка здійснила її поховання, розпоряджалась речами померлої, зберігала особисті речі. Маючи намір прийняти спадщину після смерті матері, позивач звернулась до нотаріуса, однак їй було відмовлено у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно якої доказом проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю може бути рішення суду, що набрало законної сили. Від встановлення вищезазначеного факту залежить виникнення спадкових прав позивача та можливість їх подальшої реалізації, однак факт такого проживання може бути встановлений виключно у судовому порядку. Посилаючись на викладені вище обставини, представник позивача просить встановити факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 разом із матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 в період з листопада 2012 по день відкриття спадщини спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

13 серпня 2021 року суддею постановлено ухвалу про залишення позову без руху (а. с. 27).

Ухвалою від 31 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом з призначенням її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а. с. 36-37).

27 жовтня 2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду (а. с. 53).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, представник останньої адвокат Дубровна В.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача -Миколаївської селищної ради Сумської області у судове засідання не з`явився. Селищний голова надіслав клопотання про розгляд справу без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують (а. с. 45).

Заслухавши представника останньої - Дубровну В.В. , свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Марківка Білопільського району Сумської області. Її батьками записані ОСОБА_8 та ОСОБА_2 ( а.с. 7-8).

Після укладення шлюбу із ОСОБА_9 27 вересня 2004 року, позивач змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_9 на ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 27.09.2004 року (а. с. 4).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. ЖовтневеБілопільського району Сумської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а. с. 5).

З архівного витягу із розпорядження голови Білопільської РДА від 21.02.2003 № 124 «Про затвердження проекту відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності на території Марківської сільської ради» вбачається, що вказаним рішенням було передано у власність земельні ділянки сільськогосподарських угідь громадянам, серед яких була ОСОБА_2 (а. с. 18).

За даними Марківського старостату Миколаївської селищної ради ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіт від імені померлої старостатом не посвідчувався (а. с. 6. 9).

Метою позивача при зверненні до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

На підтвердження доказів факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивач надала наступні докази: довідку з місця роботи, копію трудової книжки, медичні довідки, з яких вбачається, що позивач ОСОБА_1 , перебуваючи у трудових відносинах з ПСК «Коопзаготпром», у період з 29.01.2010 по день звільнення - 23.10.2015 знаходилась у відпустці по догляду за дитиною та в цей час проживала в с. Марківка у своєї матері, за якою здійснювала догляд, як за хворою і такою, що потребувала сторонньої та медичної допомоги (а. с. 10-17).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначили, що добре знали батьків позивачки: ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , так як проживали в с. Марківка. ОСОБА_12 мала не задовільний стан здоров`я, а починаючи із 2011 року остання постійно хворіла та потребувала догляду. Тому її дочка - ОСОБА_1 , яка успадкувала будинок після смерті батька, переїхала у 2012 році у вказаний будинок для постійного догляду за хворою матір`ю. Тому свідки можуть підтвердити факт того, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю разом із матір`ю ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , здійснювала постійний догляд до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті матері здійснила її поховання.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1220, ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1270 ЦК України).

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов наступного висновку. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно правових висновків, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів».

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Таким чином, оскільки позивач, як спадкоємець за законом проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Зі змісту письмового роз`яснення вбачається, що приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І. роз`яснила, що оформлення спадщини після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не вдається можливим у зв`язку з тим, що факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (а. с. 19).

На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 разом із матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 в період з листопада 2012 по день відкриття спадщини спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_5 року, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 1268 ЦК України, ст. ст. 77-81, 273, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: с. Вашківці Чернівецької області) до Миколаївської селищної ради Сумської області (місце знаходження: смт. Миколаївка, бульвар Свободи, буд. 2 Сумського району Сумської області, ), про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 в період з листопада 2012 року по день відкриття спадщини спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 26.11.2021.

Суддя