УХВАЛА

25листопада 2021 року

м. Київ

справа № 2-723/11

провадження № 61-2214св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - Чукалівська сільська рада Тисменицького району Івано-Франківської області,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - ОСОБА_2 ,

особа, що подає касаційну скаргу - ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційною скаргою ОСОБА_3 , яка не є учасником справи, на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2016 року в складі судді Хоминець М. М. та на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року в складі колегії суддів Томин О. О., Пнівчук О. В., Горейко М. Д.,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2011 року Чукалівська сільська рада Тисменицького району Івано-Франківської області звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про знесення самочинного будівництва.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Тисменицького районного суду від 31 березня 2016 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

10 лютого 2021 року ОСОБА_3 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 16 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження в справі.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України)та якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 16 серпня 2021 року ОСОБА_3 посилається на пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження, зазначає, що суди при вирішенні справи не застосували висновків викладених у постанові Верховного Суду від 07 квітня 2020 року в справі № 372/1684/14-ц. Крім цього, суди не дослідили зібрані в справі докази та прийняв рішення про права, свободи, інтереси осіб, що не були залучені до участі в справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Справу за позовом Чукалівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про знесення самочинного будівництва призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук