Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Нестер К.С.

за участю

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Магдалинівська селищна рада Магдалинівського району Дніпропетровської області про встановлення факту, від якого залежить реалізація спадкового права фізичної особи,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявник посилалася на те, що ОСОБА_3 , з яким він фактично постійно проживав разом однією сім`єю починаючи з 1998 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно.

Як спадкоємець за законом (особа, яка останні п`ять років проживала зі спадкодавцем однією сім`єю до часу відкриття спадщини) заявник звернувся до Приватного нотаріуса Магдалинівського районного нотаріального округу Солодовник В.В. із заявою про прийняття спадщини. У зв`язку з цим нотаріус постановою від 09.04.2021 року відмовив мені у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і запропонував звернутися до суду щоб підтвердити факт проживання останніх п`ять років до дня смерті спадкодавця, разом зі мною однією сім`єю.

Спадкодавець ОСОБА_3 доводився чоловіком його рідній тітці ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Починаючи з 1998 року у мене склалися стійкі сімейні стосунки із чоловіком його рідної тітки ОСОБА_3 . Вони фактично постійно проживали разом, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, відповідно мали взаємні права й обов`язки щодо утримання житла, та присадибної ділянки, разом обробляли город та паї, мали спільні витрати та спільне харчування, піклувалися один про одного і надавали взаємну допомогу. Заявник завжди із особистих коштів допомагав матеріально в будівельному ремонті будинку. Піклувався за тіткою та її чоловіком в останні роки їх життя, возив їх до лікарні та привозив до них лікарів, купував їм ліки та продукти харчування, доглядав за ними, а коли вони померли поховав їх та поставив надгробні пам`ятники. Крім заявника та його тітки, інших родичів у ОСОБА_3 не було.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

На сьогоднішній день заявник не може реалізувати своє спадкове право та отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку із чим звертається до суду та прохає встановити факт, що він та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживали разом однією сім`єю, не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав вимоги заяви, посилаючись на викладені обставини.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без їхньої участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 7).

У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Статтями 1296, 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Заявник, 09 квітня 2021 року звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та постановою нотаріуса від 19 квітня 2021 року, позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано документів щодо родинних відносин (а. с. 8).

ОСОБА_3 доводився чоловіком рідній тітці заявника ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 10-14).

Позивач проживав разом із померлим ОСОБА_3 , здійснював за ним догляд, вів спільне господарство на день смерті та провів похорони за власний рахунок, згідно довідок Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. 16, 69).

В судовому засіданні були допитані як свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які зазначили, що заявник протягом більше п`яти років проживав разом із померлим ОСОБА_3 , доглядав його та забезпечував.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється не тільки на підставі шлюбу, кровного споріднення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Із матеріалів справи вбачається, що заявник дійсно постійно спільно сумісно проживав з померлим ОСОБА_3 не менш як п`ять років по день його смерті. Також судом встановлено, що заявникові встановлення факту постійного спільного проживання однією сім`єю з померлим необхідно для одержання свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, ст. 315 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Виноградівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, постійно проживали разом однією сім`єю, не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук