Справа № 203/4803/21
Провадження № 4-с/0203/29/2021
УХВАЛА

16 листопада 2021 року суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якій просить суд:

- визнати бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Добриднік С.А. щодо не зняття арешту з рахунку IBAN: НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», в рамках ВП № 67201766 неправомірною;

- скасувати постанову державного виконавця Добриднік С.А. про арешт коштів боржника, в частині зняття арешту з рахунку IBAN: НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», в рамках ВП № 67201766;

- заборонити державному виконавцю, на виконанні у якого перебуває виконавче провадження ВП № 67201766, примусове списання грошових коштів, що перебувають на рахунку IBAN: НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», а також тих, що надходять на рахунок IBAN: НОМЕР_1 , як заробітна плата.

Суд, вивчивши матеріали скарги, доходить висновку, що вона не відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), з урахуванням положень ч. 9 ст. 10 ЦПК України.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

З огляду на те, що у розділі VII ЦПК України, який присвячений регулюванню судового контролю за виконанням судових рішень, не врегульоване питання щодо форми та змісту скарги на дії посадової особи органу державної виконавчої служби, суд, з урахуванням положень ч. 9 ст. 10 ЦПК України, зазначає, що скарга на дії посадової особи органу державної виконавчої служби має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, що передбачені положеннями ст. ст. 175, 177 ЦПК України. При цьому суд зазначає, що Законом України «Про судовий збір» не передбачено сплату судового збору за подання скарги на дії посадової особи органу державної виконавчої служби.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Однак, в порушення вищевказаних норм ЦПК України, скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а саме:

- до скарги не додані її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, тоді як відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються;

- в порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заявником не зазначені стягувач та інший боржник ОСОБА_2 , їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

- в порушення п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заявником не зазначено інформації щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- всупереч положенням п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, скаржником не надано підтвердження про те, що ним не подано іншої аналогічної заяви до цієї ж посадової особи з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- не надано письмових доказів на підтвердження дотримання строку звернення до суду зі скаргою на дії посадової особи.

Так, стаття 447 ЦПК України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

На сьогодні в законодавстві немає чіткої норми, яка б визначала поняття «поважна причина», її загальні ознаки. Також немає переліку поважних причин чи певного кола обставин, які можна вважати достатньою підставою для поновлення пропущених процесуальних строків.

Натомість законодавець передбачив, що причини поважності пропуску процесуального строку суд оцінює, зважаючи на обґрунтування поважності цих причин та наданих доказів. Така оцінка відбувається з дотриманням норм ст. 89 ЦПК України, яка встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, ч. 1 ст. 127 ЦПК України передбачає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В прохальній частині скарги заявник просить поновити, пропущений з поважних причин строк для подання скарги, проте у скарзі не обґрунтовує та не зазначає поважності цих причин.

У своїй скарзі заявник лише зазначає, що 03 листопада 2021 року він отримав, в приміщенні відділу ДВС постанову про відкриття виконавчого провадження та відповідь на його заяву від 25.10.2021 року. Проте, заявник не надає суду письмових доказів, на підтвердження того, що копія постанови та відповідь отримана ним саме 03.11.2021 року.

Крім того, заявник не засвідчив належним чином копії доданих до скарги документів, які знаходяться у нього, відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 175 ЦПК України, у заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Таким чином, заявнику слід надати суду належним чином засвідчені копії доданих до скарги документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові п`ятиденного строку для усунення недоліків скарги.

Керуючись ст. ст. 10, 175, 177, 185, 258 - 260 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - залишити без руху.

Встановити заявнику п`ятиденний строк для усунення недоліків скарги з дня отримання ухвали про залишення скарги без руху.

Визначені недоліки скарги заявнику усунути шляхом надання суду:

- виправленої редакції скарги на дії бездіяльність державного виконавця із зазначенням стягувача та боржника ОСОБА_2 , їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; інформації щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження того, що ним не подано іншої аналогічної скарги до цієї ж посадової особи з тим самим предметом та з тих самих підстав; зазначенням обґрунтування поважності пропуску строку для подання скарги;

- копії скарги та копій документів, що додаються до неї, відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі;

- письмових доказів на підтвердження отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.10.2021 року та письмової відповіді Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.10.2021 року № 30369/13 саме 03.11.2021 року.

Суд роз`яснює заявнику, що у випадку, якщо недоліки скарги не будуть усунені у зазначений строк, скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Залишення скарги без руху не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.М. Ханієва