У Х В А Л А

18 січня 2021 року

м. Київ

справа №642/2054/17

провадження № 61-18590ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ткачука О. С., розглянувши питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року та на постанову Харківського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного сумісного майна подружжя, в якій просив визнати спільною сумісною власністю подружжя нерухоме майно - однокімнатну квартиру, та розділити майно подружжя визнавши за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину спірної однокімнатної квартири.

У травні 2017 року ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву про поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме: автомобіля HYUNDAI ACCENT, 2008 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , та холодильника Samsung RL 55 TTE2C.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в порядку поділу майна грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки HYUNDAI ACCENT, 2008 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , у розмірі 86 921,70 грн. у задоволенні іншої частини зустрічних позовних вимог відмовлено.

У грудні 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року та на постанову Харківського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити первісний позов, а у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити.

Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху для сплати судового збору.

У січні 2021 року до суду надійшли матеріали, якими недоліки скарги усунуто.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до абзацу першого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у в касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, підстави касаційного оскарження.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження, ОСОБА_1 посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та вказує, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано положення статей 57, 62, 71 СК України, оскільки не враховано правовий висновок Верховного Суду України з приводу застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладені в постанові від 08 листопада 2017 року у справі №6-1447цс17. Крім того, скаржник посилається на те. що судами порушено норми частин першої та третьої статті 85 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України та пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

За таких підстав касаційна скарга ОСОБА_1 подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом першим частини другої статті 389 ЦПК України.

Разом з касаційною скаргою ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку касаційного оскарження, в обґрунтування якого посилається на те, що копію оскаржуваної постанови отримав 19 листопада 2020 року, в зв`язку з чим вважає, що строк касаційного оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення

Повний текст оскаржуваної постанови складено 30 жовтня 2020 року. строк касаційного оскарження сплинув 30 листопада 2020 року. Касаційну скаргу подано 10 грудня 2020 року, тобто, поза межами встановленого законом строку. Проте, з доданих до заяви документів вбачається, що копію оскаржуваної постанови отримано скаржником 19 листопада 2020 року, що підтверджується копією поштового конверта зі штрихкодовим ідентифікатором та трекінгом цього поштового відправлення. За таких обставин строк касаційного оскарження був пропущений з поважних причин, а тому заява про поновлення строку є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а строк - поновленню.

Скаржник звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій у справі, пов`язаній з порушенням його прав.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України, якщо суд дійде висновку, що подана касаційна скарга є обґрунтованою, він відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Разом з касаційною скаргою ОСОБА_1 подав до суду клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, в обґрунтування якого посилається на те, що в зв`язку з набранням оскаржуваною постановою законної сили відносно ОСОБА_1 може бути відкрито виконавче провадження, внаслідок чого будуть порушені його майнові права. Такі події у разі задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 призведуть до реалізації процедури повороту виконання рішення. На підставі наведеного, скаржник просить зупинити виконання рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року до закінчення касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Вивчивши подане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для його задоволення, оскільки його доводи зводяться до формального небажання скаржника виконувати оскаржувані судові рішення.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку касаційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк касаційного оскарження рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року та на постанову Харківського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року.

Витребувати з Ленінського районного суду м. Харкова матеріали цивільної справи №642/2054/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

Є. В. Петров

О. С. Ткачук