ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м.Херсон

Номер справи: 766/11902/20
Номер провадження: 22-ц/819/366/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач) Ігнатенко П.Я.,
суддів: Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Устюжиної Тетяни Юріївни, яка діє від імені ОСОБА_1 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Булах Є.М. від 25 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2020 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 23.07.2005 року між нею і відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька проживає разом з матір`ю, що підтверджується довідкою від 20.07.2020 року.

Позивачка зазначила, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, який не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень вона одна забезпечити не в змозі.

Враховуючи, що відповідач є здоровим та працездатним, працює у військовій частині, має постійний дохід, ОСОБА_2 вважає, що він в змозі сплачувати аліменти на утримання спільної доньки на рівні ј частини з усіх видів заробітку (доходу).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-184 СК України, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Устюжина Т.Ю. позов не визнала, просить в його задоволенні відмовити. Вказала, що з квітня 2020 року відповідач добровільно регулярно сплачує позивачці аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 4020,10 грн щомісячно та виявив бажання подати заяву за своїм місцем роботи для відрахування з нього аліментів в розмірі ј від суми його заробітної плати, а тому немає підстав для стягнення аліментів у судовому порядку.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 25 листопада 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 05.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі адвокат Устюжина Тетяна Юріївна, яка діє від імені ОСОБА_1 ,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначила, що відповідач готовий добровільно сплачувати позивачці аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, права позивачки не порушені та позов є передчасним і задоволенню не підлягає.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить не брати до уваги доводи, викладені в апеляційній скарзі та залишити рішення суду першої інстанції без змін, оскільки сторонами не досягнуто згоди про добровільну сплату відповідачем аліментів на утримання дитини. Звертає увагу суду на те, що не впевнена в добросовісності відповідача та правильності розрахунку розміру аліментів. Окрім того, без рішення суду відповідач може в будь-який момент скасувати свою заяву про добровільну сплату аліментів.

Враховуючи ціну даного позову, а також характер спірних правовідносин і предмет доказування у справі, згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на вказане рішення суду першої інстанції підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня становить 2318 гривень.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції 23 липня 2005 року зареєстровано шлюб між сторонами (а.с. 4).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).
Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 14.09.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 47).
Згідно довідки № 134 від 20.07.2020 року, виданої секретарем Садівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, неповнолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із матір`ю (а.с. 6).
Відповідно до роздруківок про переказ грошових коштів з квітня 2020 року по жовтень 2020 року з приміткою «аліменти» на рахунок ОСОБА_2 щомісячно перераховано по 4 020,10 грн (а.с. 38-44).
Згідно копії заяви, квитанції про направлення поштового відправлення та роздруківки із сайту Укрпошти, 19.08.2020 року ОСОБА_1 надіслав на адресу ОСОБА_2 заяву, в якій просив надати банківські реквізити, на які військова частина буде відраховувати суму аліментів в розмірі ј від заробітної плати. Вказана заява отримана позивачкою 21.08.2020 року (а.с. 45-46).
З копії довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення військовослужбовця ОСОБА_1 № 848 від 18.12.2020 року, наданої відповідачем при поданні апеляційної скарги, за період з грудня 2019 року по листопад 2020 року відповідачу виплачено 211 267,45 грн заробітної плати (а.с. 71).
З огляду на викладене, сторонами не оспорюється факт перебування спільної дитини на утримані позивачки, наявність у відповідача постійного місця роботи та можливість сплачувати аліменти, що підтверджується наданими сторонами доказами.
Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив всі обставини справи, дав належну оцінку наданим сторонами доказам, визначивши розмір аліментів на утримання спільної дитини сторін, що є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд першої інстанції, з урахуванням викладеного, дійшов висновку про задоволення позову та стягнення на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.08.2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Суд апеляційної інстанції погоджується із таким висновком суду, який відповідає вимогам ст.ст. 180-183, ч. 1 ст. 191 СК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що вказаний позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідач добровільно сплачує аліменти на утримання дитини та позивачка відмовляється надати реквізити для відрахування ј частини від заробітної плати за місцем роботи відповідача за його заявою, - колегією суддів до уваги не приймаються як такі, що не впливають на висновки суду про задоволення позову. Зазначені в апеляційній скарзі обставини вказують на відсутність добровільного погодження сторонами розміру аліментів та порядку їх відрахування. Отже, між сторонами існує спір.

Посилання скаржника на те, що в зв`язку з добровільною сплатою коштів вимога позивачки щодо розміру аліментів є надмірною, - позбавлені правового обґрунтування.

Суд першої інстанції згідно вимог сімейного законодавства присудив аліменти в межах заявлених вимог від дня пред`явлення позову з урахуванням права щомісячного отримання тим з батьків, з ким проживає дитина, гарантованого розміру аліментів на утримання дитини.

На підставі викладеного, рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване, підстав для його скасування або зміни немає.
Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Устюжиної Тетяни Юріївни, яка діє від імені ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 листопада 2020 року, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова