Провадження № 2-н/643/5944/21
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

29.11.2021 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши заяву Житлового кооперативу «Комунальник-1» (61118, м. Харків, вул. Руслана Плоходька, буд. 15, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по внесках на управління будинком і утримання прибудинкової території, -

ВСТАНОВИВ:

Житловий кооператив «Комунальник-1» (далі-заявник) звернувся до Московського районного суду м. Харкова до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по внесках на управління будинком і утримання прибудинкової території.

Розглянувши подану Житловим кооперативом «Комунальник-1» заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.

Підстави та порядок видачі судового наказу регламентовано положеннями Розділу ІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 160 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Таким чином, наказне провадження - це спрощений вид цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються справи про стягнення з боржника грошових коштів і витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Спрощена правова процедура по видачі судового наказу обумовлена правовою природою вимог, що підлягають захисту шляхом видачі судового наказу.

В силу приписів пункту 3 частини 1 статті 161 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

При цьому, слід враховувати, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

З викладеного вбачається, що заявником може ставитися питання про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в порядку наказного провадження, в межах строку позовної давності.

Виходячи зі змісту поданої заявником заяви про видачу судового наказу та доданого до неї розрахунку за послуги з управління багатоквартирним будинком та поводження з побутовими відходами перед ЖК «Комунальник-1», заборгованість в сумі 17 413, 07 грн. виникла у боржника за період з 01.11.2018 по 31.10.2021 року. При цьому, у розрахунку зазначено, що станом на 01.11.2018 року за боржником значилась заборгованість в сумі 9 889, 65 грн. Тобто фактично заявлено вимоги щодо стягнення боргу, який виник до того періоду, який заявлений заявником.

Однак, до суду із заявою про видачу судового наказу заявник звернувся 25.11.2021 року.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Отже, вимога про стягнення заборгованості по внесках на управління будинком і у тримання прибудинкової території у розмірі 17 413, 07 грн., виходить за межі загальної позовної давності, встановленої у три роки, що тягне за собою відмову у видачі судового наказу в силу п. 5 ч. 1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо частина заявлених вимог не підлягає розгляду в порядку наказного провадження за умовою взаємопов`язаності цих вимог з іншими і неможливості їхнього окремого розгляду (частина 3 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України).

Враховуючи, що за приписами статті 257 Цивільного кодексу України сплив строк позовної давності і заявлені ЖК «Комунальник-1» вимоги про стягнення заборгованості по внесках на витрати з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території не є безспірними та випливають із оспорюваних цивільно-правових відносин, а тому підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

До того ж приписами ч. 2 ст. 166 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Цивільного процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 166 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у видачі судового наказу за заявою Житлового кооперативу «Комунальник-1» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по внесках на управління будинком і утримання прибудинкової території.

2. Відповідно до статті 261 Цивільного процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили після її підписання суддею, та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня підписання її повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Новіченко