Справа № 278/1512/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О.М., за участю секретаря судового засідання Ярошовець В. Б., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою адвоката Швеця Анатолія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності на нерухоме спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаною заявою.

Зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який 01.12.2017 року заповідальним розпорядженням, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Кулініч Н. А., заповів все своє майно йому, ОСОБА_1 , який є єдиним спадкоємцем. Оскільки спадкодавець за життя не встиг оформити належне йому спадкове майно після смерті його дружини та тещі. Крім того, оскільки відсутня частина правовстановлюючих документів на спірне майно, нотаріусом було відмовлено у видачі йому свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

У зв`язку з наведеним, просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на:

- житловий будинок АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку загальною площею 0.58 га, яка розташована на території Житомирського району Миролюбівської сільської ради с. Леонівка; цільове призначення - для обслуговування жилого будинку 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства 0.33 га (згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЖТ № 030223 виданого 16.01.2002 року ОСОБА_3 );

- земельну ділянку загальною площею 3,9028 га, яка розташована на тероиторії Миролюбівської сільської ради Житомирського району; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЖТ № 030114 виданого 21.11.2001 року ОСОБА_3 );

- земельну ділянку загальною площею 3,6331 га, яка розташована на території Миролюбівської сільської ради Житомирського району; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЖТ № 030115 виданого 21.11.2001 року ОСОБА_4 ).

У судове засідання 05.11.2021 року сторони не з`явилися.

У судових засіданнях, які відбулись раніше, позивач та його представник, підтримали позовні вимоги, просили задовольнити позов. Позивач зазначив, що тривалий час доглядав ОСОБА_2 , який все своє майно спадкував йому. За життя ОСОБА_2 не встиг оформити майно після смерті дружини ОСОБА_5 та її матері - ОСОБА_4 , яка також спадкувала частину майна від своє матері - ОСОБА_3 . Через відсутність документів, які б підтверджували право власності на спадкове майно після померлого ОСОБА_2 , нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв на спірне спадкове майно - житловий будинок та земельні ділянки, відтак він вимушений був звернутись до суду за захистом свого права як спадкоємця за заповітом.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилась; про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с. 73). До канцелярії суду спрямовано заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника Станишівської сільської ради Житомирської області; поклались на розсуд суду (а.с. 76).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

01 грудня 2017 року ОСОБА_2 зробив заповідальне розпорядження - заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Кулініч Н. А., зареєстрований в реєстрі за №835, у відповідності до якого заповів все своє майно, де б воно не було та з чого не складалось, і взагалі все те, що буде належати на день його смерті і на що за законом буде мати право, позивачу (а.с. 15-16).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 18).

Після смерті заповідача позивач звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Сєтака В.Я. для отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом, однак постановою від 25.06.2020 року №698/02-31 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на спадкове майно, що належало померлому ОСОБА_2 (а.с. 20).

У відповідності до довідки Миролюбівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 12.04.2019 року вих. №251 (а.с. 19) з ОСОБА_1 без реєстрації місця проживання з ним проживав ОСОБА_2 та вели спільне господарство.

У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу виданого Миролюбівською сільською радою Житомирського району Житомирської області 22 вересня 1990 року, між позивачем та ОСОБА_5 укладено шлюб (а.с. 40).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 (а.с. 21).

У відповідності до свідоцтва про смерть (а.с. 32), ОСОБА_3 , баба ОСОБА_5 (а.с. 33), померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За життя ОСОБА_3 набула права власності на житловий будинок, який розташований у АДРЕСА_1 .

Вказане підтверджується довідкою Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 21.12.2020 року (а.с. 28), а саме: згідно даних погосподарського обліку вказаний вище будинок (номер об`єкта погосподарського обліку 243) рахується за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На ім`я останньої було виготовлено технічний паспорт на вказаний спірний будинок (а.с. 22-26).

ОСОБА_3 також була власницею земельних ділянок, право власності на які підтверджується копіями державних актів на право власності на землю, а саме:

- земельну ділянку загальною площею 0.58 га, яка розташована на території Житомирського району Миролюбівської сільської ради с. Леонівка; цільове призначення - для обслуговування жилого будинку 0.25 га та ведення особистого підсобного господарства 0.33 га (згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЖТ № 030223 виданого 16.01.2002 року) (а.с. 30);

- земельну ділянку загальною площею 3.9028 га, яка розташована на території Миролюбівської сільської ради Житомирського району; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЖТ № 030114 виданого 21.11.2001 року)(а.с. 31).

За життя ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 , набула права власності на земельну ділянку, площею 3,6331 га, що розташована на території Миролюбівської сільської ради, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЖТ №030115, виданого 21.11.2001 року (а.с. 36). 25 жовтня 2012 року ОСОБА_4 звернулась із відповідною заявою щодо виготовлення технічної документації на вказану земельну ділянку (а.с. 146), однак через смерть технічна документація (а.с. 142-152) була виготовлена не в повному обсязі.

З довідки Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області вбачається, що спірне майно - будинок та земельні ділянки рахуються за померлими особами, що за життя набули права власності на вказане майно, та на даний час нікому не передавалось (а.с. 92).

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 26.10.2017 року (а.с. 33) встановлено факт, що має юридичне значення, а саме:

-факт прийняття спадщини ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті її баби - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-факт постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 1996 року по 29.08.2007 року.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21.11.2017 року встановлено факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 1996 року по день її смерті (а.с. 38-39).

Згідно довідки Житомирського обласного державного нотаріального архіву від 22.07.2021 року (а.с. 838-86), інформація по спадковим справам до майна ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в Спадковому реєстрі відсутня.

Як вбачається з копії спадкової справи №87/2019, заведеної приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Сєтаком В. Я., до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , позивач, є єдиним спадкоємцем майна померлого (а.с. 95-20).

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту може бути визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Заповідач на випадок своєї смерті має право шляхом вчинення заповіту розпоряджатися своєю власністю спадщиною, до складу якої законом віднесені усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. ст. 1218, 1233, 1235, 1236 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про доведеність наявності права власності спірне нерухоме майно - житловий будинок та земельні ділянки у ОСОБА_2 , який за життя не встиг його оформити, у зв`язку з чим, для реалізації позивачем його спадкових прав на спірне майно, яке залишилося після смерті останнього, на переконання суду, за ним має бути визнано право власності на це майно.

Оскільки позивач просить судові витрати з відповідача не стягувати на його користь, судом не розглядається дане питання.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-83, 89 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218, 1233, 1235, 1236 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву адвоката Швеця Анатолія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності на нерухоме спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на:

- житловий будинок АДРЕСА_1 , загальна площа 42,7 кв м;

- земельну ділянку загальною площею 0.58 га, яка розташована на території Житомирського району Миролюбівської сільської ради с. Леонівка; цільове призначення - для обслуговування жилого будинку 0.25 га та ведення особистого підсобного господарства 0.33 га (згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЖТ № 030223 виданого 16.01.2002 року ОСОБА_3 );

- земельну ділянку загальною площею 3.9028 га, яка розташована на території Миролюбівської сільської ради Житомирського району; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЖТ № 030114 виданого 21.11.2001 року ОСОБА_3 );

- земельну ділянку загальною площею 3.6331 га, яка розташована на території Миролюбівської сільської ради Житомирського району; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЖТ № 030115 виданого 21.11.2001 року ОСОБА_4 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 26 листопада 2021 року.

Суддя О. М. Дубовік