Справа № 648/2664/21
Провадження № 2/648/956/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року смт.Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Бугрименка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Тищенко Т.Б.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Кучера О.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонського морського коледжу рибної промисловості, про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ №122-к від 28 вересня 2021 року «Про накладення дисциплінарного стягнення», поновити позивача на посаді заступника начальника Херсонського морського коледжу рибної промисловості з 30 вересня 2021 року, стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 вересня 2021 року по день ухвалення рішення суду, а також судові витрати в сумі 26169 грн..

Позов обґрунтовано тим, з 25 жовтня 1999 року по 30 вересня 2021 року позивач обіймав посаду заступника начальника коледжу з виховної роботи. 8 червня 2021 року відповідач видав наказ №55-к «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким позивачу, за порушення етики поведінки педагогічного працівника, оголошено догану. 28 вересня 2021 року в.о. начальника коледжу видав оскаржуваний наказ №122-к, яким позивачу, за неналежне виконання посадових обов`язків, а саме, відсутності на ранковому шикуванні 20 та 27 вересня 2021 року, оголошено догану. Вважає вказаний наказ незаконним, оскільки позивача не було ознайомлено з розпорядженням №8 від 3 вересня 2021 року «Про організацію стройових занять для підготовки коледжу для посвяти в курсанти», яким його зобов`язано прибувати на зазначені шикування. З 2 вересня 2021 року по 12 вересня 2021 року позивач перебував у відпустці, під час якої захворів та в період з 8 вересня 2021 року по 17 вересня 2021 року перебував на лікарняному. 20 вересня 2021 року позивач вийшов на роботу та подав заяву про продовження строку відпустки, у зв`язку з чим, з 21 по 25 вересня (субота) 2021 року він перебував у відпустці.

Крім того, 29 вересня 2021 року в.о. начальника коледжу видав наказ №125-к, яким позивача звільнено з посади на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП, за систематичне грубе порушення посадових обов`язків. Підставою для звільнення став Акт службового розслідування від 28 вересня 2021 року, відповідно до якого, станом на 28 вересня 2021 року у Херсонському морському коледжі (далі ХМК) відсутні поточні та перспективні плани виховної роботи з курсантами, плани роботи ЦМК, плани робіт кураторів (класних керівників); 2. відсутні плани, методичні рекомендації щодо роботи вихователів, класних керівників з організації виховної роботи; 3. навчально-методичні рекомендації у 2020, 2021 роках не розроблялися; 4. начальнику коледжу не надано на затвердження розклад занять гуртків; 5. інноваційні заходи виховної роботи не впроваджуються; 6. відсутні документальні підтвердження контролю правильності та своєчасного ведення вихователями, кураторами та іншими педагогічними працівниками журналів, іншої документації з виховної роботи; 7 відсутня форма роботи з кураторами щодо виховної роботи з курсантами. Зазначає, що викладені в Акті факти не відповідають дійсності, є безпідставними та необґрунтованими. Інструкцією не передбачено часових проміжків та термінів розробки вказаних перспективних планів. За практикою, такі плани розроблялись та надавались на затвердження на початку кожного навчального року. Плани 2021-2022 роки були розроблені, але з незалежних від позивача обставин, затверджені не були. Плани кураторів велися, позивач постійно координував роботи вихователів та класних керівників, систематично здійснював контроль за якістю виховного процесу, надавав допомогу в розробці інноваційних програм виховної роботи. У зв`язку з цим, вважає, що звільнення позивача є незаконним та він підлягає поновленню на посаді, із стягненням з ХМК на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує на безпідставність доводів позивача, законність накладених на нього дисциплінарних стягнень та обґрунтованість звільнення. У вересні місяці 2021 року позивач перебував на роботі 6 робочих днів, але жодного разу не відвідав позакласні заходи (підготовка до посвяти курсантів). Позивач свідомо, з особистих міркувань, не відвідував вказаний захід, що підтверджується його поясненнями. Допущені позивачем порушення посадової інструкції виявлені під час перевірки, яка була проведена на підставі рапортів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до яких, з травня 2021 року в гуртожитку не здійснюється контроль за виховною роботою. Під час перевірки позивач не надав комісії документацію, яка підтверджує виконання ним посадових обов`язків. Викладені в позовній заяві твердження щодо належного виконання своїх посадових обов`язків не відповідають дійсності. Оскільки протягом року до позивача вже застосовано два дисциплінарних стягнення, вважає звільнення останнього було виправданим заходом.

6 жовтня 2021року відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві. Представник позивача зробив заяву про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення у справі. Позивач додатково зазначив, що у зв`язку з запланованими виборами керівника ХМК, у нього виникли неприязні відносини з в.о. ХМК ОСОБА_7. Вважає, що накладені на нього стягнення та звільнення здійснені з однією метою, не допустити його до виборів керівника ХМК. В серпні 2021 року план виховної роботи був складений, але у зв`язку з тим, що він та сам ОСОБА_7 перебували у відпустках, вказаний план не був затверджений. Пояснення щодо причин відсутності його на стройовому заході 27 вересня 2021 року він давав в емоційному стані, виклавши свої думки. До свого звільнення, повні місяці він відпрацював в червні та травні.

Представник відповідача просив відмовити у позові з підстав викладених у відзиві.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 дала показання, що працює в ХМК. Вона була в складі комісії, яка здійснювала перевірку діяльності позивача. Останній відмовився надати документацію, план виховної роботи та план роботи кураторів. План виховної роботи повинен бути складений та затверджений до 1 серпня 2021 року. В травні місяці вона була куратором однієї з груп курсантів. Протягом року позивач кураторів не збирав, нарад з ними не проводив. Чи виступав ОСОБА_1 на педагогічних нарадах не пам`ятає. Щодо неналежного виконання позивачем обов`язків, вона, як куратор групи, керівництву ХМК не доповідала.

Свідок ОСОБА_9 дав показання, що до 31 серпня 2021 року працював в ХМК на посаді заступника начальника колежу. За час його праці разом з позивачем останній належним чином виконував свої обов`язки, постійно приймав участь у виховних закладах, проводила робота з класними керівниками, щотижня проводились збори кураторів груп.

Свідок ОСОБА_10 дала аналогічні показання про належне виконання позивачем своїх обов`язків. Зазначила, що до 30 серпня 2021 року обіймала посаду завідувача методичного кабінету ХМК.

Свідок ОСОБА_11 дала показання, що до 31 серпня 2021 року працювала в ХМК на посаді методиста. Позивач належним чином вів документацію щодо виховної роботи.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, показання свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Суд установив і вказані обставини сторонами не заперечуються, що позивач працював в Херсонському морському коледжі (далі ХМК) з 1 вересня 1995 року, з 25 жовтня 1999 року на посаді заступника начальника коледжу з виховної роботи.

Обов`язки заступника начальника ХМК з виховної роботи визначенні відповідною посадовою інструкцією.

Наказом №55-к від 8 червня 2021 року, за порушення етики педагогічного працівника, ОСОБА_1 оголошено догану.

Розпорядженням в.о. начальника ХМК за №8 від 3 вересня 2021 року, для підготовки коледжу до посвяти у курсанти нового набору, з 3 вересня 2021 року організовано стройові заняття. Контроль за проведенням стройових занять покладено на позивача. Останнього з вказаним розпорядженням ознайомлено не було.

Наказом №122-к від 28 вересня 2021 року, за неналежне виконання посадових обов`язків та недотримання посадової інструкції, ОСОБА_1 оголошено догану.

Зі змісту наказу вбачається, що підставою накладення на позивача дисциплінарного стягнення стало те, що 20 та 27 вересня 2021 року він був відсутній на ранковому шикуванні при підготовці до посвяти у курсанти.

Наказом в.о. начальника ХМК №183 від 28 вересня 2021 року, з метою з`ясування обставин викладених у рапортах ОСОБА_4 від 28 вересня 2021 року та ОСОБА_5 від 28 вересня 2021 року щодо невиконання позивачем посадових обов`язків, створено комісію, яку зобов`язано до 29 вересня 2021 року провести розслідування фактів зазначених у рапортах.

Відповідно до Акту службового розслідування від 28 вересня 2021 року станом на 28 вересня 2021 року в ХМК відсутні поточні та перспективні плани виховної роботи з курсантами, плани роботи ЦМК, плани робіт кураторів (класних керівників); 2. відсутні плани, методичні рекомендації щодо роботи вихователів, класних керівників з організації виховної роботи; 3. навчально-методичні рекомендації у 2020, 2021 роках не розроблялися; 4. начальнику коледжу не надано на затвердження розклад занять гуртків; 5. інноваційні заходи виховної роботи не впроваджуються; 6. відсутні документальні підтвердження контролю правильності та своєчасного ведення вихователями, кураторами та іншими педагогічними працівниками журналів, іншої документації з виховної роботи; 7 відсутня форма роботи з кураторами щодо виховної роботи з курсантами. З квітня 2021 року ОСОБА_1 не здійснює контроль за курсантами щодо дотримання правил проживання у гуртожитку.

Наказом №125-к від 29 вересня 2021 року, ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника коледжу з виховної роботи з 30 вересня 2021 року за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП (систематичне грубе порушення посадових обов`язків).

З 12 липня 2021 року по 26 серпня 2021 року, з 2 вересня 2021 року по 12 вересня 2021 року, з 21 вересня по 25 вересня 2021 року позивач перебував у відпустці. З 8 вересня 2021 року по 13 вересня 2021 року, з 14 вересня 2021 року по 17 вересня 2021 року позивач перебував на тимчасовій непрацездатності.

Вказані обставини підтверджуються відповідними Наказами №55-к від 8 червня 2021 року, №122-к від 28 вересня 2021 року, №183 від 28 вересня 2021 року, №125-к від 29 вересня 2021 року, розпорядженням №8 від 3 вересня 2021 року, довідкою ХМК за №514/01-18 від 17 листопада 2021 року.

Вирішуючи позов в частині вимог про визнання незаконним Наказу №122-к від 28 вересня 2021 року суд виходив з наступного.

Згідно положень статті 139 КЗпП, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до.1 ст.147 КЗпП, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Відповідно до змісту статей 148, 149 КЗпП, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Як встановлено судом, стягнення на позивача накладено за те, що він був відсутній на ранковому шикуванні 20 та 27 вересня 2021 року.

З посадової інструкції заступника начальника ХМК з виховної роботи вбачається, що вона не містить обов`язку позивача здійснювати контроль за проведенням стройових занять. Вказаний обов`язок на позивача покладено розпорядженням №8. Разом з цим, зазначене розпорядження винесено в період коли позивач перебував у відпустці. З даним розпорядженням ОСОБА_1 ознайомлено не було, що підтверджується відсутністю його підпису в переліку осіб ознайомлених з розпорядженням.

Письмові пояснення, надані позивачем на вимогу відповідача, не підтверджують обізнаність ОСОБА_1 про покладення на нього вищезазначеного обов`язку, здійснювати контроль за стройовими заняттями.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Враховуючи викладене, період перебування позивача у відпустці, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено вину ОСОБА_1 у неналежному виконання покладених на нього обов`язків щодо здійснення контролю за проведенням стройових занять 20 та 27 вересня 2021 року.

За вказаних обставин, оскаржений наказ №122-к від 28 вересня 2021 року не можна визнати законним, у зв`язку чим, він підлягає скасуванню.

Даючи оцінку законності звільнення позивача, суд зазначає наступне.

Згідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Виходячи зі змісту п.3 ч.1 ст.40 КЗпП, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Позивачу ставиться у провину систематичне порушення посадових обов`язків заступника начальника коледжу з виховної роботи, що встановлено Актом службового розслідування від 28 вересня 2021 року.

Оскільки судом визнано незаконним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності наказом № 122-к від 28 вересня 2021 року, а стягнення (наказ №55-к від 8 червня 2021 року) у вигляді догани накладено на позивача за порушення етики, а не у зв`язку з невиконанням посадових обов`язків або правил внутрішнього трудового розпорядку, систематичність, як обов`язковий елемент п.3 ч.1 ст.40 КЗпП, відсутня, що в свою чергу виключає можливість розірвання трудового договору із зазначених підстав.

Крім того, суд вважає, що приймаючи рішення про звільнення позивача на підставі даних викладених в Акті службового розслідування, відповідач діяв без законных підстав.

З огляду на положення ст.148 КЗпП, при накладенні дисциплінарного стягнення, встановлення дати вчинення проступку є обов`язковим. Проте, викладені в Акті формулювання допущених ОСОБА_1 порушень є загальними. Конкретних фактів порушення позивачем посадових обов`язків не наведено. В зазначеному Акті також відсутні відомості щодо нормативно-правових актів, локальних актів ХМК, які б встановлювали обов`язок позивача вчинити конкретні дії та строк їх вчинення.

Зі змісту частини першої статті 235 КЗпП вбачається, що у разі звільнення без законної підстави, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір .

Оскільки позивач звільнений без законної підстави, він повинен бути поновлений на попередній посаді на підставі судового рішення.

Доводи представника відповідача, що посада заступника начальника коледжу з виховної роботи скорочена, значення не мають, оскільки у разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розкладу - ввести скорочену посаду.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. Цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно до пункту 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 662 грн. 85 коп. ((12632 грн. 86 коп. + 12555 грн. 68 коп.) / 38 роб.дн.)

За таких обставин, з відповідача на користь позивача має бути стягнути середній заробіток за період з дня звільнення останнього по день ухвалення рішення у справі про його поновлення на роботі, а саме, в сумі 25 188 грн. 30 коп. (25 188 грн. 30 коп. = 662 грн. 85 коп. х 38 роб. днів).

Суд відхиляє надані позивачем докази, зокрема, показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , оскільки вказані показання не можна визнати належними та достовірними доказами у справі. Показання вказаних осіб зводяться до повідомлення про належне виконання позивачем своїх посадових обов`язків. Крім того, зазначені свідки були звільнені з ХМК, на даний час між ними та відповідачем наявний спір з приводу законності їх звільнення, що ставить під сумнів їх показання. Надані позивачем копії наказів про оголошення та організацію конкурсів на заміщення посади начальника ХМК, про скасування таких наказів, попередження про звільнення позивача, суд вважає неналежними доказами, оскільки інформація яка в них міститься не стосується предмету доказування в даній справі.

Показання свідка ОСОБА_8 не впливають на висновок суду щодо обґрунтованості Акту службового розслідування, та беззаперечно не доводять, що в діях ОСОБА_1 наявний склад дисциплінарного проступку.

Відповідно до п.4 ч. ст.430 ЦПК, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 9, 12, 19, 81, 82, 141, 247, 263-265, 274, 277, 279, 280-289 ЦПК, на підставі ст.21, 40, 235 КЗпП України, суд,

У Х В А Л И В

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ №122-к від 28 вересня 2021 року «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким заступнику начальника коледжу з виховної роботи ОСОБА_1 оголошено догану.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Херсонського морського коледжу рибної промисловості з 30 вересня 2021 року.

Стягнути з Херсонського морського коледжу рибної промисловості на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 25 188 (двадцять п`ять тисяч сто вісімдесят вісім) гривень 30 (тридцять) копійок.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 29 листопада 2021 року.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач - Херсонський морський коледж рибної промисловості, зареєстроване місце знаходження: Херсонська область, м. Херсон, вулиця Грецька, 55;

Суддя: В.В. Бугрименко