Справа № 544/1626/21
№ 2/544/448/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 листопада 2021 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі

головуючої - судді Сайко О. О.,

за участю секретаря Костенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Пирятин, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що 10 жовтня 2003 року уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . Від цього шлюбу мають спільних дітей: ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , народження ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на шлюб та сім`ю, несумісністю характерів, що унеможливлює збереження шлюбу. Спору щодо місця проживання дітей та щодо поділу спільного сумісного майна, немає. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд шлюб з відповідачем розірвати, стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, розгляд справи просила проводити у її відсутність, про що надала відповідну заяву; позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Дошлюбне прізвище просить не відновлювати, судові витрати з відповідача не стягувати.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги викладені у позові визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2003 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження (а.с.7).

Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , народження ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , народження ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.9).

Сторони постійно разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують та спільне господарство не ведеться.

Подружжя миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли.

Відповідно до ст. 56 СК кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Як передбачено приписами ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Спільне життя сторін не склалося у зв`язку з різними поглядами на шлюб та сім`ю, що призвело до припинення шлюбних відносин.

З огляду на те, що у сторін спільне життя не склалось, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивач просила не відновлювати їй дошлюбне прізвище - « ОСОБА_5 », тому після розірвання шлюбу надалі іменується прізвищем, отриманим після реєстрації шлюбу з відповідачем.

Керуючись ст. ст. 2-13, 81, 141, 259, 263-265, 352 ЦПК України, ст. 112 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2 , народження ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований 14 жовтня 2003 року виконкомом Буковецької сільської ради Воловецького району Закарпатської області, актовий запис №8.

Дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_1 не відновлювати.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - О. О. Сайко