Справа № 458/679/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретаря судового засідання Сисан С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру ідеальних часток в спільній сумісній власності,

встановив:

22.06.2018 позивач ОСОБА_1 подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до ОСОБА_2 , в якій просить визначити, що розмір ідеальних часток ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у спільному майні за адресою АДРЕСА_1 , на час отримання свідоцтва про право власності на дану квартиру - 25.09.1997 - становив 1/4.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), виданого 25.09.1997 органом приватизації Турківського міськвиконкому Львівської області, на підставі рішення міськвиконкому від 25.09.1997 за №330, зареєстрованого у Самбірському бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за №1293-Б, позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками є її чоловік ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 та син ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач звернулася до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки частки співвласників у спільному майні не визначені.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І.

Ухвалою суду від 25.08.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 26.10.2020 у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, 21.01.2021 подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує..

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, 21.01.2021 подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає.

Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 25.09.1997, яке видано згідно з рішенням міськвиконкому за №330 від 25.09.1997, встановлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 40,8 кв.м., без визначення часток співвласників.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21.05.2007, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Турківського районного управління юстиції Львівської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 22.08.2017, виданого Турківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.06.1970 між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (після реєстрації одруження присвоєно прізвище ОСОБА_1 ) було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 .

Відповідно до копії спадкової справи № 17/2018 до майна померлого чоловіка ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини за законом після його смерті, 22.02.2018 позивач ОСОБА_1 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом.

Постановою В.о. завідувача Турківської державної нотаріальної контори В.І. Поливка позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна, яке складається з 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 .

Згідно із частиною 1 статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (частина 4 статті 41 Конституції України).

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно дост. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Зі змісту ст. 357 ЦК України видно, що під терміном « визначення часток » законодавець розуміє визначення ( встановлення ) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У відповідності до положень ч. 1 ст.368 і ч. 2 ст.372 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Суд звертає увагу на те, що згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Суд враховує, що виключно позивачу належить право обирати спосіб захисту порушеного права і що в результаті визначення розміру частки позивача між нею та відповідачем припиняється право спільної сумісної власності та виникає право спільної часткової власності.

Враховуючи викладене, у даній справі суд встановив, що двоє співвласників квартири померли, а між іншими двома - позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості, тому, виходячи з рівності цих частком, що встнаовлено законом, частки кожного із чотирьох співвласників квартири є рівними, а саме по 1/4 частці.

Отже, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки наявними в матеріалах справи даказами, які перевірені та оцінені судом, доведено, що позивачу, її померлому чоловікові ОСОБА_3 , а також померлому ОСОБА_4 та відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , їх частки є рівними та становлять по 1/4 частки вказаного нерухомого майна.

Відтак, вимоги позивача є підставними, позивачем правильно обраного спосіб захисту її порушеного права, що в свою чергу дасть їй можливість отримати свідоцтво про право на спадщину, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 368, 370 ЦК України, ст. 4, 10, 12, 13, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру ідеальних часток в спільній сумісній власності - задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 у спільній сумісній власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 складають по 1/4 частки кожному.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Повне рішення суду складено та підписано 01.02.2021.

Суддя О.І. Кшик