справа № 381/3417/14-ц головуючий у суді І інстанції Соловей Г.В.
провадження № 22-ц/824/352/2021 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Нежури В.А., Саліхова В.В.,

з участю секретаря Мариненко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Крилевцем Євгенієм Сергійовичем, на ухвалу Фастівського міcькрайонного суду Київської області від 28 липня 2020 року по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року заявник ТзОВ ФК «ІНВЕСТ ХАУС» звернулося до суду з заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заява обґрунтована тим, що 27.08.2014 року Фастівським міськрайонним судом Київської області прийнято рішення по справі № 2/381/1076/14, яким позов ПАТ «КБ НАДРА» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ НАДРА» заборгованість за кредитним договором в розмірі. Вказане рішення набрало законної сили. 15.05.2020 року між ПАТ «КБ НАДРА» та ТзОВ ФК «ІНВЕСТ ХАУС» був укладений договір відступлення права вимоги №GL2N79276ПВ272, за яким первісний кредитор передав (відступив), а ТзОВ ФК «ІНВЕСТ ХАУС» прийняв всі права вимоги до боржників за кредитними договорами у тому числі й до ОСОБА_1 . Таким чином ТзОВ ФК «ІНВЕСТ ХАУС» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту до ОСОБА_1 . Сума заборгованості не погашена, на виконанні в органах виконавчої служби зазначений лист не перебуває, що свідчить про втрату виконавчого документу, у зв`язку з чим необхідно отримати його дублікат. Відсутність виконавчого документа у заявника щодо стягнення заборгованості унеможливлює виконання судового рішення. Крім того, ТзОВ ФК «ІНВЕСТ ХАУС» набуло право вимоги 15.05.2020 року, а тому направити виконавчий документ на примусове виконання до органів виконавчої служби зможе лише після зміни сторони виконавчого провадження та отримання дубліката виконавчого документу, у зв`язку з чим пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документу має бути поновлений.

Ухвалою Фастівського міcькрайонного суду Київської області від 28 липня 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволено. Замінено сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «НАДРА» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС» (код ЄДРПОУ - 41661563, адреса: 79005, Львівська область, м. Львів, вул. Миколи Вороного, 2) по справі № 2/381/1076/14 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованості за кредитним договором № 392/П/31/2008/980 від 11.08.2008 року в розмірі 55527,27 грн. Видано дублікат виконавчого листа по цивільній справі 2/381/1076/14, на виконання заочного рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2014 року щодо стягнення з ОСОБА_1 (ідент.номер - НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 ) на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованості за кредитним договором № 392/П/31/2008/980 від 11.08.2008 року в сумі 55527,27 грн. Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа на виконання заочного рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2014 року по справі № 2/381/1076/14 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованості за кредитним договором № 392/П/31/2008/980 від 11.08.2008 року.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, боржник, ОСОБА_1 , через представника - адвоката Крилевця Є.С., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просила скасувати ухвалу та постановити нову, якою у задоволенні заяви відмовити.

При цьому, апелянт посилається на те, що ПАТ «КБ «НАДРА» мало право звертатися до суду з заявою про видачу виконавчого листа та подати його на виконання протягом одного року з наступного дня набрання законної сили заочного рішення, тобто виконавчий лист міг бути пред`явлений до 09.09.2015 року. ПАТ «КБ «НАДРА» правом на пред`явлення виконавчого листа до виконання не скористалося. В матеріалах справи відсутні відомості про отримання позивачем виконавчого листа. Доказів втрати виконавчого листа по справі № 381/2417/14-ц суду надано не було. Крім того, вказує, що із заявою про видачу дублікату виконавчого листа можна звертатися лише в межах строків пред`явлення його до виконання. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що зазначені заявником причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважними.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, однак відзиву до суду не надходило.

Апелянт в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити і скасувати оскаржувану ухвалу.

Представник апелянта, адвокат Крилевець Є.С. в судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС» в частині заміни сторони (стягувача) виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ч. 5 ст. 15 «Про виконавче провадження». Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Колегія суддів з вказаним висновком погоджується повністю, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 392/П/31/2008/980 від 11.08.2008 року в розмірі 55527, 27 грн. та судовий збір у розмірі 555, 27 грн..

15.05.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «НАДРА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС» був укладений договір відступлення прав вимоги № GL2N79276ПВ272, за умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 392/П/31/2008/980 від 11.08.2008 року, перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС».

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Верховним Судом України у постанові від 20.11.2013 року висловлена правова позиція у справі № 6-122цс13 у якій зазначено про те, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимог (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Верховним Судом у постанові від 20.05.2019 року висловлена правова позиція у справі № 1003/11357/12 у якій зазначено про те, що відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про зміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Підставою правонаступництва є відступлення права вимоги відповідно до положень глави 47 ЦК України.

Правонаступництво у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом права його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та є можливою на будь-якій стадії цивільного процесу.

За змістом статті 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України, та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення, відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про зміну стягувача.

Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин вірним є висновок суду першої інстанції, що заміна стягувача у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про зміну стягувача.

Висновки суду першої інстанції в цій частині доводи апеляційної скарги не спростовуються, оскільки повністю відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини та підтверджується наданими до заяви доказами переходу права до заявника, а саме: договором про відступлення права вимоги. Додатком до договору, платіжним дорученням про сплату коштів відповідно до умов договору та актом приймання передачі (а.с. 3-10), тому колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала в частині заміни стягувачане підлягає скасуванню, як така, що постановлена з додержанням вимог закону.

Оцінюючи висновки суду першої інстанції в частині задоволення вимог заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, колегія суддів виходить з наступного.

Так, задовольняючи заяву в цій частині суд першої інстанції встановив, що згідно листа уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «КБ Надра», у ПАТ «КБ НАДРА» відсутні оригінали виконавчих документів за відступленими ТОВ «ФК «Інвест Хаус» кредитними договорами. Інформацією про їх місцезнаходження Банк не володіє. Відповідно до витягу з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, записів де боржником є ОСОБА_1 не знайдено. Тому суд вважав, що вимога заявника про видачу дубліката виконавчого листа підлягає задоволенню, а новий стягувач ТОВ «ФК «Інвест Хаус» був об`єктивно позбавлений можливості пред`явити виконавчий лист до виконання, а відтак, на думку суду, строк було пропущено з поважних причин.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент набрання чинності рішення суду законної сили) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Отже строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у даній справі становив один рік.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент набрання чинності рішення суду законної сили) стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання) суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом. Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник вказує, що ФК «ІНВЕСТ ХАУС» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту до ОСОБА_1 з 15.05.2020 року, що на думку заявника є однією із підстав поважності пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Колегія суддів критично оцінює вказані доводи заявника, оскільки дані обставини та факт відступлення права вимогине можуть бути поважними причинами для поновлення пропущеного строку. Суду не наданоналежних та допустимих доказів, що підтверджували б об`єктивну неможливість первісного стягувача та його правонаступника вчинити всі можливі дії, спрямовані на пред`явлення виконавчого документа до виконання у строки, визначені чинним законодавством України.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції щодо поважності причин пропуску строку та наявність підстав для задоволення заяви є помилковими та не відповідають вимогам закону.

Відповідно до п. 17.4. Перехідних Положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зазначеною нормою цивільного процесуального законодавства передбачено, що заява про видачу дубліката виконавчого документа може бути подана до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Така ж правова позиції викладена в постановах Верховного Суду від 10 вересня 2018 року у справі №5011-58/9614-2012, від 16 серпня 2018 року у справі № 6/275-08, від 15 серпня 2018 року у справі № 6/256, від 26 квітня 2018 року у справі № 922/6111/15 та від 21 січня 2019 року у справі №916/215/15-г).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

Враховуючи викладене, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11.

Крім того, у своїй заяві заявник зазначає, що Фастівським міскрайонним судом на виконання рішення суду від 27.08.2014 року первісному стягувану було видано виконавчі листи. При цьому, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження вказаної обставини.

За таких обставин, колегія суддів критично розцінює посилання заявника, як на підставу для видачі дублікату виконавчого листа саме втрату його оригіналу, оскільки факт існування самого оригіналу і отримання його банком є недоведеним, а отже, є лише припущенням.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що заявником не подано до суду належних та допустимих доказів, які б надавали правову можливість на видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а відтак заява в частині вимог про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання задоволенню не підлягає.

Обґрунтовуючи судове рішення, крім іншого, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції в частині задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення провідмовити у задоволенні заяви в цій частині.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Крилевцем Євгенієм Сергійовичем, на ухвалу Фастівського міcькрайонного суду Київської області від 28 липня 2020 року задовольнити частково.

Ухвалу Фастівського міcькрайонного суду Київської області від 28 липня 2020 року в частині задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви в цій частині.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: В.А. Нежура

В.В. Саліхов