Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2616/20

18 листопада 2021 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю: представника позивача, адвоката - Антонової Г.І.,

представника відповідачів, прокурора

Надвірнянської окружної прокуратури - Криклія Л.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянської місцевої (окружної) прокуратури, Івано-Франківської обласної прокуратури про звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

30.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Надвірнянської місцевої (окружної) прокуратури про звільнення майна з-під арешту.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.03.2021 року залучено по даній справі в якості співвідповідача Івано-Франківську обласну прокуратуру.

Позовні вимоги мотивовані тим, що йому на праві власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :16:007:0063, площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 02.07.2020 року ним було отримало інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №214780102, з якої вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про обтяження його нерухомого майна, зокрема 04.05.2012 року реєстратором Яремчанської міської державної нотаріальної контори було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №12463399 про обтяження на підставі постанови про накладення арешту на земельну ділянку №333451, 03.05.2012, Прокуратура м. Яремче. Враховуючи те, що йому не було нічого відомо ані про порушені прокуратурою, слідчим, органом дізнання м. Яремче кримінальні справи, ані про кримінальні провадження в рамках яких міг бути накладений арешт і підстави перебування його майна під обтяженням - арештом відсутні, ним 14.07.2020 року було направлено на адресу Надвірнянської місцевої прокуратури заяву з проханням: надіслати копію постанови про накладення арешту №333451 від 03.05.2012; надати інформацію про стан провадження у справі, в якій було накладено арешт; винести постанову про скасування арешту на земельну ділянку кадастровий номер :16:007:0063, площею 0.2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що протягом липня-серпня 2020 року жодної відповіді він не отримував, арешт майна скасований не був. У листопаді 2020 року він звернувся за наданням правової допомоги до адвоката Антонової Г.І., в ході чого останньою були направлені на адресу Надвірнянської місцевої прокуратури, Яремчанського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури, Яремчанської міської державної нотаріальної контори адвокатські запити. З наданих на адвокатський запит відповідей стало відомо, що прокуратурою м. Яремче здійснювалось розслідування кримінальної справи №333451 за фактом перевищення службових повноважень особами ДП «Ворохтянське лісове господарство» за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України. Рішенням Яремчанського міського суду у справі №0917/433/2012 (провадження №4/0917/8/12) від 05.06.2012 скасовано постанову про порушення кримінальної справи №333451, у зв`язку з чим підстави для продовження перебування його майна під обтяженням - відсутні.

Просить суд, ухвалити рішення, яким зняти арешт із земельної ділянки кадастровий номер :16:007:0063, площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою про накладення арешту на земельну ділянку №333451 від 03.05.2012 року прокуратурою м. Яремче, реєстраційний номер обтяження 12463399.

Виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про арешт належної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) земельної ділянки кадастровий номер :16:007:0063, площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою про накладення арешту на земельну ділянку №333451 від 03.05.2012 року прокуратурою м. Яремче, реєстраційний номер обтяження 12463399.

Також, просить стягнути в його користь суму сплаченого судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. та 46 грн. 80 коп. понесених судових витрат.

22.01.2021 року Надвірнянською місцевою (окружною) прокуратурою подано відзив на позовну заяву в якому просять в задоволенні позову відмовити. Вважають, що оскільки Надвірнянська місцева прокуратура постанов про накладення арешту на вказану земельну ділянку не виносила та в Яремчанську міську державну нотаріальну контору не направляла, а тому вони по даній цивільній справі є неналежним відповідачем. Крім того, відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань Надвірнянська місцева прокуратура не є самостійною юридичною особою. Статусом юридичної особи наділена саме Івано-Франківська обласна прокуратура. Просять суд взяти до уваги також те, що ст. 126 КПК України від 28.12.1960 року (в редакції 17.01.2012 року) передбачено, що накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні заходу відпала підстава. Також, ст. 404 КПК України від 28.12.1960 року (в редакції 17.01.2012 року) вказано наступне: якщо у виправданого або у особи, щодо якої справа закрита були вилучені документи, цінності та інші предмети чи був накладений арешт на майно, копія вироку, що набрав законної сили, або ухвала апеляційної чи касаційної інстанції направляються відповідним органам для повернення вилучених документів, цінностей та інших предметів, а також для зняття арешту з майна. Враховуючи вищенаведене позовні вимоги позивача до Надвірнянської місцевої прокуратури є безпідставними.

Крім того, 26.03.2021 року від Івано-Франківської обласної прокуратури поступив відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позову. Зазначають, що з тексту заяви, жодної позовної вимоги до Івано-Франківської обласної прокуратури позивачем не пред`явлено. Також ним не долучено до матеріалів справи й доказів вжиття заходів щодо досудового врегулювання спору, не обгрунтовано повноважень обласної прокуратури, пов`язаних із внесенням змін до реєстраційних записів щодо згаданої земельної ділянки. Внесення слідчим прокуратури м. Яремче постанови про накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер :16:007:0063, площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 здійснювалося під час досудового розслідування кримінальної справи №333451 в порядку вимог КПК України в редакції 1960 року. Згідно п. 9 розділу ХІ «Перехідні положення» діючого на даний час КПК України від 2012 року, питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Вважають, що вони є неналежними відповідачами по даній справі.

05.05.2021 року від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Антонової Г.І. поступила відповідь на відзив, в якому зазначила, що позивачем вжито всіх можливих заходів для того, щоб його порушене право було відновлено без звернення до суду, однак, органи прокуратури не змогли цього забезпечити та фактично відмовили позивачу. Визначаючи як відповідача Надвірнянську місцеву прокуратуру позивач виходив з того, що її територіальна юрисдикція поширюється на місцезнаходження його майна, із-під арешту яке він просить суд. Крім того, на час звернення до суду прокуратура м. Яремче є ліквідованою і натомість утвореним як структурний підрозділ Надвірнянської місцевої прокуратури є Яремчанський відділ Надвірнянської місцевої прокуратури. В той же час, як свідчать пояснення відповідача Надвірнянської місцевої прокуратури в силу реформування органів прокуратури України, вони не є самостійною юридичною особою, а є підпорядкованим органом регіональної прокуратури, якою є відповідач - Івано-Франківська обласна прокуратура, яка є процесуально самостійним вирішувати питання поновлення порушеного права позивача і тому є належним відповідачем по справі. Припинити публічне обтяження на нерухоме майно, встановлене правомірним актом уповноважених органів державної влади можливо виключно органом державної влади, яким встановлено обмеження речового права на нерухоме майно або рішенням суду. Вважає, що зміст відзиву на позов показує, що відповідачем Івано-Франківською обласною прокуратурою не було спростовано наведених позивачем у позовній заяві обставин та правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Антонова Г.І. позов підтримала повністю з підстав, наведених в ньому та просила його задоволити. Вважає, що даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки арешт на земельну ділянку накладено в рамках кримінального провадження на підставі положень КПК 1690 року.

В судовому засіданні представник відповідачів - прокурор Криклій Л.В. позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити. Зазначив, що Надвірнянська окружна прокуратура та Івано-Франківська обласна прокуратура не уповноважені приймати рішення про скасування постанови про накладення арешту. Вважає, що питання щодо скасування арешту майна повинного розглядатися в порядку КПК України.

Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Зі змісту ст.81 ЦПК України випливає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засідання встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Мала Офірна, Фастівського району, Київської області (а.с.10-11).

Як вбачається з договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.04.2006 року, посвідченого нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №306540 від 30.06.2006 року позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :16:007:0063, площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13-15).

З`ясовано також, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №214780102, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про обтяження його нерухомого майна, зокрема 04.05.2012 року реєстратором Яремчанської міської державної нотаріальної контори було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №12463399 про обтяження на підставі постанови про накладення арешту на земельну ділянку №333451, 03.05.2012, Прокуратура м. Яремче (а.с.16-17).

З повідомлення наданого на адвокатський запит Антоновій Г.І. прокуратурою м. Яремче стало відомо, що здійснювалось розслідування кримінальної справи №333451 за фактом перевищення службових повноважень особами ДП «Ворохтянське лісове господарство» за ознаками злочину, передбаченого ст. 365 ч.3 КК України. Рішенням Яремчанського міського суду у справі №0917/433/2012 (провадження №4/0917/8/12) від 05.06.2012 скасовано постанову про порушення кримінальної справи №333451 (а.с.24).

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру судових рішень постанови Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 30.05.2012 року у справі №0917/433/2012 та ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25.06.2012 року у справі №0917/433/2012, які долучені до матеріалів справи оскаржена постанова старшого слідчого прокуратури м. Яремче від 24.05.2012 року - скасована (а.с.25-26).

Таким чином, постанова старшого слідчого прокуратури м. Яремче від 24.05.2012 року, в рамках якої було накладено арешт на земельну ділянку позивача ОСОБА_1 , кадастровий номер :16:007:0063, площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , скасована судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Однак, як встановлено в судовому засіданні, питання щодо скасування арешту земельної ділянки, накладеної в рамках кримінальної справи №333451 не вирішено.

Як зазначила представник позивача в судовому засіданні, останньому стало відомо про арешт його земельної ділянки під час отримання інформації з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звертався до відповідача Надвірнянської місцевої (окружної) прокуратури з проханням скасувати арешт майна по кримінальній справі №№333451, однак безрезультатно.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України встановлено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Отже, порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлено статтею 174 КПК України 2012 року, і відповідно підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.

Проте, арешт на земельну ділянку було накладено не ухвалою слідчого судді, а постановою слідчого під час здійснення досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року. При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відтак, справа про скасування арешту майна, накладеного постановою слідчого відповідно до положень КПК 1960 року, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 2-3392/11 (Постанова від 24.04.2019 року).

У відповідності до п. 21.1. постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року (справа № 727/2878/19, провадження № 14-516цс19) спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК України 1960 року) та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом не встановлено, а відповідачами не надано доказів щодо того, що позивач є учасником кримінального провадження, в рамках якого було накладено арешт на належну йому земельну ділянку. Крім того, судом не встановлено, а відповідачами не доведено наявність підстав для продовження існування заходу забезпечення у виді арешту земельної ділянки у рамках кримінального провадження, постанова про порушення якого скасована судовими рішеннями, які набрали законної сили ще у 2012 році. У той час, як тривале існування відповідного обтяження фактично позбавляє позивача права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову про звільнення майна з-під арешту.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 , з відповідача Івано-Франківської обласної прокуратури в користь позивача слід стягнути також 840 грн. 80 коп. сплаченого судового збору та 46 грн. 80 коп. витрат на оплату послуг поштового зв`язку за надіслання до суду позовної заяви.

На підставі ст.ст.16, 317, 319, 391, 392 ЦК України, керуючись ст. 141, ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Надвірнянської місцевої (окружної) прокуратури, Івано-Франківської обласної прокуратури про звільнення майна з-під арешту - задоволити частково.

Зняти арешт із земельної ділянки кадастровий номер :16:007:0063, площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою про накладення арешту на земельну ділянку №333451 від 03.05.2012 року прокуратурою м. Яремче, реєстраційний номер обтяження 12463399.

Виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про арешт належної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) земельної ділянки кадастровий номер :16:007:0063, площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою про накладення арешту на земельну ділянку №333451 від 03.05.2012 року прокуратурою м. Яремче, реєстраційний номер обтяження 12463399.

Стягнути з Івано-Франківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) - 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок сплаченого судового збору та 46 (сорок шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок витрат на оплату послуг поштового зв`язку за надіслання до суду позовної заяви, а всього 887 (вісімсот вісімдесят сім) гривень 60 (шістдесят) копійок.

В решта вимог позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

повний текст рішення

виготовлений 29.11.2021 року.