Провадження № 2-ві/638/6/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Поволяєва О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Латки І.П. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Харківська муніципальна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-траспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Харківська муніципальна страхова компанія» (далі - ПрАТ Харківська муніципальна страхова компанія») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-траспортної пригоди.

Ухвалою Дзержинського районного суд м. Харкова від 16 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-траспортної пригоди,прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

28 січня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід судді Латки І.П. у даній справі.

Заява про відвід обґрунтована тим, що ОСОБА_1 вважає, що суддя ОСОБА_3 є упередженою, порушила норми процесуального та матеріального права при постановленні ухвали від 21 січня 2021 року про відмову у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, що в ухвалі про відкриття провадження від 16 листопада 2020 року судом не було встановлено строк для подання заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, однак в ухвалі від 21 січня 2021 року суд зазначає, що при відкритті провадження у справі судом такий строк встановлювався. До того ж судом при відкритті провадження у справі, не враховано обставину, що до позовної заяви не додано квитанцію про сплату судового збору за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, що становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин, ОСОБА_1 вважає що, було грубо порушено його право на справедливий та об`єктивний судовий розгляд.

Згідно із ч. 2, 3ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд,який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження (ч. 7 ст. 40 ЦПК України).

Ухвалою Дзержинського районного суд м. Харкова від 28 січня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Латки І.П. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-траспортної пригодивизнано необґрунтованою. Заяву про відвід передано для вирішення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України.

На виконання вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України заяву про відвід судді Латки І.П. в порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 січня 2021 року передано судді Поволяєвій О.В. та отримано останньою 29 січня 2021 року.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із ч. 1 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Із змісту заяви ОСОБА_1 вбачається його незгода з ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 2021 року про залишення без задоволення клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, що само по собі не може свідчити про упередженість чи необ`єктивність судді, а є реалізацією суддею своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин суд вважає, що підставою висновків щодо обставин, які викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді, є саме незгода ОСОБА_1 з процесуальним рішенням суду.

Як на підставу для відводу судді, крім постановлення суддею зазначеної ухвали від 21 січня 2021 року, ОСОБА_5 посилається на обставини, наявності яких для відводу судді підлягають доведенню, зокрема позивачем зазначається, що у нього є сумніви щодо неупередженості судді Латки І.П.

Однак, суд наголошує на тому, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1ст. 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

З огляду на зміст п. 5 ч. 1ст. 36 ЦПК України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1 - 4 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Слід зазначити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з: (і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; (іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Тобто, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Суд наголошує на тому, що підставою для відводу суддів не може бути заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований та містити відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Суд не вбачає у заяві про відвід фактів прояву суддею ОСОБА_3 поведінки, яка б свідчила про її упередженість чи небезсторонність у цій справі.

Отже, аргументи, якими ОСОБА_1 мотивує свою заяву про відвід судді Латки І.П., не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді Латки І.П. як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Інших обставин, визначених ст. 36, 37 ЦПК України, які б свідчили про особисту упередженість або необ`єктивність судді Латки І.П. під час розгляду даної справи у заяві не вказано. Під час розгляду даної заяви судом також не було встановлено зазначені обставини.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 260 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Латки І.П. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Харківська муніципальна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-траспортної пригоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Поволяєва