Справа №522/5216/21
Провадження №2/522/6065/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог: державний реєстратор Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяна Іванівна, Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради, про скасування рішень про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з одночасним припиненням речових прав на майно,

ВСТАНОВИВ:

До суду 25.03.2021 року надійшов позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, уточнений 12.04.2021 року, пред`явлений до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог: державний реєстратор Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяни Іванівни, Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради, за яким просили:

- скасувати рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 55324188 від 24 листопада 2020 року, прийняте державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяною Іванівною, із одночасним припиненням прав на майно, набуте винесеними змінами.

- скасувати рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 55324220 від 24 листопада 2020 року, прийняте державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяною Іванівною, із одночасним припиненням прав на майно, набуте винесеними змінами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.11.2020 року уповноваженими особами КП «ЖКС «Порто-Франківський» встановлено виконання будівельних робіт із реконструкції шляхом влаштування дверних отворів на місці віконних у житловій квартирі АДРЕСА_1 . Власником спірної квартири є ОСОБА_2 та відносно нього 26.11.2020 року та 30.11.2020 року комунальним підприємством було винесено припис із вимогою про надання дозвільних документів на виконання робіт щодо проведеної реконструкції у житловому будинку. Між тим, вказані приписи не були виконані відповідачем. Вказували, що відповідач провів роботи із реконструкції квартири без відповідних дозвільних документів.

У подальшому, державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяною Іванівною було внесено зміни до площі квартири та проведено її поділ на дві окремі квартири із різними адресами: квартира АДРЕСА_2 , заг.пл. 27,1 кв.м. (житл.пл. 8,1 кв.м.). Такі зміни державним реєстратором були внесені на підставі висновку серії та номер 224418, виданого 09.11.2020 року ПП «Глав Інвест Груп», та технічного паспорту. Згідно даних документів, відбулось проведення надбудови антресолі в приміщенні за рахунок чого збільшено площу квартири, загальна площа якої відповідно до договору купівлі-продажу складала 38,3 кв.м.. Реєстрація змін у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо площі квартири відбулась 24.11.2020 року.

Із посиланням на те, що дозвільні документи на проведення реконструкції відповідачем не отримувались, проведені роботи не підпадають під п.1 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після яких об`єкти не підлягають прийняттю в експлуатацію, затв. постановою КМУ №406 від 01.10.2017 року, та не підпадають під ознаки технічних помилок про попередній інвентаризації, то реконструкція є самочинною, а оскаржувані рішення державного реєстратора підлягають скасуванню.

Провадження у справі було відкрито ухвалою суду від 14.04.2021 року.

До суду 29.04.2021 року та 30.04.2021 року надійшли письмові пояснення представника Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Барматіної В.Г., згідно яких просили відмовити у позові, посилаючись на те, що оскаржувані рішення були прийняті не ними, тому ними не можуть даватись обґрунтовані та всебічні пояснення щодо них. Просили справу розглядати за їх відсутності.

Розгляд справи 17.05.2021 року був відкладений на 22.06.2021 року через неявку сторін. Розгляд справи 22.06.2021 року був відкладений на 12.07.2021 року за клопотанням представника відповідача.

До суду 12.07.2021 року надійшов відзив на позов від представника ОСОБА_3 , згідно якого заперечував проти позову та просив відмовити. Заперечував проти доказів, наданих позивачем. Посилався на те, що будь-якого обстеження 26.11.2020 року не було та ОСОБА_4 про це не було повідомлено. Також ними не було отримано будь-яких приписів, а отже дані докази вважає неналежними та такими, що не відповідають вимогам Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.05.2012 року №240. Також посилався на те, що даний спір відноситься до юрисдикції адміністративних судів та провадження у справі підлягає закриттю.

Ухвалою суду від 12.07.2021 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті на 05.10.2021 року.

Через неявку сторін, розгляд справи 05.10.2021 року був відкладений на 24.11.2021 року.

У судовому засіданні 24.11.2021 року був присутній представник ОСОБА_3 , який підтримав свою позицію, викладену у відзиві, та просив закрити провадження у справі, посилаючись на те, що даний спір повинен розглядатись у порядку адміністративного судочинства. Також посилався на те, що не було ніякої реконструкції, а лише здійснено поділ квартири на два окремі об`єкти за рахунок високої антресолі. Заперечував проти наданих позивачем доказів (акту та припису), вказував, що вони не були отримані відповідачем, а отже є неналежними доказами. Посилався на те, що з їх сторони не було ніяких порушень, а загальна площа квартири збільшилась за рахунок улаштування 2го поверху антресолі.

Інші учасники процесу у судове засідання не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. У матеріалах справи наявна заява представника позивача, згідно якої просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Ухвалою суду від 24.11.2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі було відмовлено.

У відповідності до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Верховний Суд у постанові від 1жовтня 2020року у справі №361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

З урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, належного сповіщення сторін, а також відсутність доказів поважності причин неявки, суд ухвалив розглядати справу за відсутності представників позивача та третіх осіб, сповіщених належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача у справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 набув права власності на квартиру АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 879, виданий 18.12.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мельниченко М.М. (а.с.36-37).

Згідно п.2 договору спірна квартира має наступний опис: однокімнатна квартира, заг. пл.. 38,3 кв.м., житл. пл.. 16.5 кв.м.

Будинок за адресою: АДРЕСА_4 , побудований в 1826р., 1874р., прийнятий під охорону держави yна підставі Постанови РМ України №442 від 06.09.1979р. як пам`ятка архітектури та містобудування національного значення та на підставі рішення Одеського облвиконкому №491 від 20.10.1987 року та наказу МКТ від 20.06.2008 року за №728/0/16-08 як пам`ятка історії місцевого значення, охоронний номер 1458/1.

Попереднім власником квартири був ОСОБА_5 та чинним власником ОСОБА_6 охоронний договір на кв. АДРЕСА_5 не укладався.

26.11.2020 року уповноваженими особами КП «ЖКС «Порто-Франківський» встановлено виконання будівельних робіт із реконструкції квартири шляхом влаштування дверних отворів на місці віконних у житловій квартирі АДРЕСА_1 , про що свідчить доповідна КП «ЖКС «Порто-Франківський» від 01.12.2020 року, адресована голові Приморської районної адміністрації Одеської міської ради.

Згідно комісійного обстеження, яке було проведено за участю представників Управління ДАБК Одеської міської ради, КП «ЖКС «Порто-Франківський» встановлено факт виконання будівельних робіт із реконструкції квартири із влаштування дверних отворів на місці віконних.

КП «ЖКС «Порто-Франківський» 26.11.2020 року та 30.11.2020 року було винесено приписи, згідно яких зобов`язано ОСОБА_7 як власника квартири призупинити всі будівельні роботи; та протягом 3-х днів надати дозвільні документи на виконання цих робіт.

Дані приписи не були виконанні відповідачем.

За відомостями інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.12.2020 року встановлено, що державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяною Іванівною 24.11.2020 року було внесено зміни до площі квартири АДРЕСА_5 та проведено її поділ на дві окремі квартири із різними адресами: квартира АДРЕСА_1 , заг.пл. 29,7 кв.м. (житл. 12,9 кв.м.) та квартира АДРЕСА_1 , заг.пл. 27,1 кв.м. (житл.пл. 8,1 кв.м.).

Такі зміни державним реєстратором були внесені на підставі висновку серії та номер 224418, виданого 09.11.2020р. ПП «Глав Інвест Груп», та технічних паспортів від 09.11.2020р. (а.с.31-34). Проведення вказаних будівельних робіт не спростовується представником відповідача.

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 від 09.11.2020 року, остання складається з вітальні, пл.12,9 кв.м., кухні-ніши, пл.5,0 кв.м., санвузлу 4.6 кв.м., антресолі 7,2 кв.м., загальна площа 29,7 кв.м., житлова 12,9 кв.м..(а.с.31-32).

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 від 09.11.2020 року, остання складається з вітальні, пл.8,1 кв.м., кухні-ніши, пл.5,0 кв.м., санвузлу 3.6 кв.м., антресолі 10,4 кв.м., загальна площа 27,1 кв.м., житлова 8,1 кв.м..(а.с.33-34).

Реєстрація змін у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо площі квартири відбулась 24.11.2020 року.

Таким чином при купівлі спірної квартири відповідачем були одна житлова кімнати, один вхід, одна кухня, один санвузол. Проте після проведення будівельних робіт шляхом поділу , виникло дві окремі житлові квартири з окремими входами, які мають окремі кухні, санвузли, та житлові кімнати-вітальні, площа яких збільшилась, що не могло проводитись без втручання у несучі конструкції та мережі водовідведення та каналізації.

Згідно інформації Управління ДАБК Одеської міської ради дозвільних документів на проведення будівельних робіт за вказаною адресою не зареєстровано.

Доказів на спростування викладеного стороною відповідача надано не було.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Статтею 317 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з частиною другою статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно зі ст. 152 ЖК України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Тобто при здійсненні будівництва власник зобов`язаний дотримуватися норм та правил, встановлених законодавством України.

За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через ознаки, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудовано з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Разом з тим положення статті 376 ЦК України передбачають різні підстави для знесення самочинного будівництва.

Пунктом 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, передбачено, що власник, наймач (орендар) приміщень житлових будинків має право на: переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Порядок здійснення переобладнання та перепланування жилого приміщення визначено у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила).

Відповідно до підпунктів 1.4.1, 1.4.5, 1.4.6 пункту 1.4 вказаних Правил переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у жилих будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Проведення вказаних будівельних робіт власником житла без отримання дозволу вважається самовільним переобладнанням або переплануванням.

Поняття переобладнання та перепланування визначені у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76.

Переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. Перепланування - до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Крім того, відповідно до пункту 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127 до самочинного будівництва не належать:

1) при будівництві будинків садибного типу - зведення на земельній ділянці тимчасових будівель (навісів, палаток, кіосків, накриття, літніх душових, теплиць, покритих поліетиленовою плівкою, споруд тощо), які не потребують виконання робіт з улаштуванням фундаментів; перестановка обладнання в межах призначених приміщень; улаштування чи закриття дверних або віконних прорізів; збільшення або зменшення площ за рахунок демонтування чи влаштування перегородок, комор, знесення печей та грубок; перепланування, не пов`язані зі змінами (збільшення чи зменшення) житлової або допоміжної площ;

2) у квартирах (багатоповерхових будинках) - перепланування, не пов`язані зі змінами (збільшення чи зменшення) житлової або допоміжної площ, без порушення несучих конструкцій; збільшення житлової чи допоміжної площ за рахунок демонтування перегородок, комор, знесення печей, камінів та грубок, засклення балконів, лоджій, улаштування дверних прорізів у внутрішніх некапітальних стінах; перестановка в межах призначених приміщень, обладнання;

3) поточний ремонт будівель та споруд без змін призначення приміщень;

4) заміна матеріалу стін будинків садибного типу, будівель без збільшення розміру фундаменту чи поверховості (допустиме відхилення площі 5 %).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон про реєстрацію) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав.

Статтею 3 вищевказаного Закону встановлено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Частиною 2 ст. 18 Закону про реєстрацію передбачено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 (діючого на час реєстрації) (далі - Порядок реєстрації).

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону про реєстрацію державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Особливості процедури державної реєстрації прав власності на нерухоме майно визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 (чинного на час реєстрації) (далі - Порядок реєстрації).

Так, п. 40 вищевказаного Порядку передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону про реєстрацію та Порядком реєстрації.

Так, згідно пункту 6 Порядку реєстрації державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених Порядком реєстрації.

Пунктом 7 Порядку реєстрації передбачено, що разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону про реєстрацію відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Відповідальність за відповідність електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, оригіналам таких документів у паперовій формі у разі подання заяви в електронній формі несе особа, яка виготовила електронні копії документів.

При цьому, п. 41 Порядку реєстрації передбачено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються:

6)документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

7)технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

8)документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси;

9)письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність);

10)договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Частиною 2 ст. 5 Закону про реєстрацію передбачено, що у разі якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 Закону про реєстрацію.

Статтями 23, 24 Закону про реєстрацію визначено перелік підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, а також перелік підстав для відмови в державній реєстрації прав.

Відповідно до п. 4-5 ч. 1 ст. 18 Закону про реєстрацію порядок проведення державної реєстрації включає перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень, а також прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав).

Таким чином, п. 41 Порядку реєстрації визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на новозбудоване нерухоме майно, реєстрація якого здійснюється вперше, і з огляду на закріплені у статтях 9, 18, 24, 25 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» положення, порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення, останній приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Разом з тим, з даних інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно вбачається, що підставою виникнення права власності є наступні документи:

3)технічні висновки, серія та номер: б/н, виданий 09.11.2020р., видавник: ПП «Глав Інвест Груп»;

4)технічні паспорти, серія та номер: б/н, виданий 09.11.2020р., видавник: ПП «Глав Інвест Груп».

При цьому, технічний паспорт, а також технічний висновок, на підставі яких зареєстровано право власності, не підтверджують право власності на зареєстровані об`єкти нерухомості та не дають можливості встановити підстави набуття права за відповідачем на вищевказані об`єкти нерухомості (квартира АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 ). Будь-яких інших дозвільних документів на таку реконструкцію суду не надано.

Так, згідно п. 1.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України № 127 від 24.05.2001, технічна інвентаризація проводиться у таких випадках, зокрема, перед прийняттям в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів, у тому числі після проведення реконструкції та капітального ремонту; перед проведенням державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва; перед проведенням державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що утворився в результаті поділу, об`єднання об`єкта нерухомого майна або виділення частки з об`єкта нерухомого майна, крім випадків, коли в результаті такого поділу, об`єднання або виділення частки завершений будівництвом об`єкт приймався в експлуатацію.

Пунктом 1.4 вищевказаної Інструкції передбачено, що на підставі матеріалів технічної інвентаризації складаються інвентаризаційні справи та технічні паспорти (додатки 2-8,18), які скріплюються підписом керівника та печаткою суб`єкта господарювання, а також підписом виконавця робіт із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката та його печаткою.

Таким чином, технічний паспорт на об`єкт нерухомості є документом, що підтверджує проведення технічної інвентаризації об`єкту та не може бути самостійною підставою виникнення права власності.

Водночас, відповідно до ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», які затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 04.06.2014 за №163, будівництво - це нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва; об`єкт будівництва - це будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 за № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» передбачено, що будівельні роботи це - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту.

Реконструкція в будь-якому випадку має наслідком зміну основних техніко-економічних показників об`єкта будівництва, про що також висловив свою позицію і Вс в постанові по справі №334/2101/16-а.

Статтею 36 Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (яка діяла на той час) (далі - Закон про містобудування) визначено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Згідно зі ст. 39 Закону про містобудування прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Частиною 5 ст. 26 Закону про містобудування визначено, що проектування будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно ч. 1 ст. 29 Закону про містобудування основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Частиною 2 ст. 26 Закону про містобудування визначено, що суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Проте у матеріалах справи відсутня узгоджена в установленому порядку проектна документація на проведення реконструкції спірної квартири та дозвіл на її здійснення.

При цьому суд не погоджується з доводами представника відповідача з приводу того, що ними не було здійснено реконструкції, а лише поділ квартири на два окремі об`єкти, оскільки зазначене спростовується матеріалами справи та сумарна загальна площа двох квартир є більшою, ніж первісна площа квартири АДРЕСА_5 до її поділу. Окрім того відповідачем були влаштовані двері замість віконних отворів.

Окрім того, відповідно до п.п.10 п. «б» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить облік відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Згідно п.п.3.1-3.3 Положення про Адресний реєстр міста Одеси, затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.07.2009 №809 (далі - Положення), резервування адрес здійснюється на строк два роки за замовленням власника (наймача, балансоутримувача, забудовника) об`єкта або уповноваженої ним особи, зокрема у випадках визначення можливості надання адрес.

Надання та зміна адрес без їх попереднього резервування забороняється.

За результатами резервування адреси уповноваженим органом оформлюється довідка встановленого зразка.

Пунктом 4.4. Положення передбачено, що на підставі довідки про резервування адреси районні адміністрації за заявою власника (наймача, балансоутримувача) об`єкта видають розпорядження про надання або зміну адреси протягом десяти робочих днів після отримання заяви, довідки, документів, що відповідно до законодавства посвідчують майнові права на об`єкт, та документів, які підтверджують особу заявника.

Таким документом має бути відповідне розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради або рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради.

Водночас стороною відповідача суду не надано доказів щодо резервування та присвоєння адрес на спірні об`єкти у порядку, передбаченого законодавством. Зазначене свідчить про проведення реєстрації за відсутності документів, що підтверджують присвоєння адреси.

Отже, державним реєстратором під час проведення державної реєстрації проігноровано вимоги п. 41 Порядку реєстрації щодо необхідності таких документів, як: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Таким чином, із наведеного вбачається, що державним реєстратором Мельник Т.І. 24.11.2020 року проведено державну реєстрацію прав на нерухоме майно (квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 ) без наявності усіх необхідних документів, що надало змогу власнику об`єкта нерухомого майна з порушенням вимог чинного законодавства зареєструвати речові права на об`єкт нерухомості, а також незаконно використовувати їх, чим прямо порушено інтереси держави та територіальної громади в особі уповноважених органів.

Відповідно до статті 24 Закону про реєстрацію у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема у разі, якщо заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону подані документи не відповідають вимогам та не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Ураховуючи, що державним реєстратором рішеннями від 24.11.2020 року №55324188 та №55324220 про реєстрацію права власності за громадянином ОСОБА_6 на квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_1 прийнято на підставі документів, які не дають змоги встановити підстави набуття речових прав, то рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності має бути скасовані, з одночасним припиненим речових прав, зареєстрованих на об`єкт нерухомості.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.11, 15-16, 319-321, 328, 376, 386 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.2, 4, 10-13, 43, 49, 51, 64, 76, 81, 82, 89, 95, 133, 141, 210, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України; суд,

ВИРІШИВ:

Позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради задовольнити.

Скасувати рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 55324188 від 24 листопада 2020 року, прийняте державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяною Іванівною, із одночасним припиненням прав ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на майно квартиру АДРЕСА_1 , заг.пл.29,7 кв.м., житл.пл.12,9 кв.м., набуте винесеними змінами.

Скасувати рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 55324220 від 24 листопада 2020 року, прийняте державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяною Іванівною, із одночасним припиненням прав ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на майно квартиру АДРЕСА_1 , заг.пл.27.1 кв.м., житл.пл.8.1 кв.м., набуте винесеними змінами.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приморської районної адміністрації Одеської міської ради () судовий збір у розмірі 4 204, 00 грн. (чотири тисячі двісті чотири гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду виготовлено 29.11.2021 року.

Суддя: Домусчі Л.В.