1Справа № 335/778/21 2/335/1189/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електро Лізинг» про стягнення заборгованості, відшкодування моральної шкоди та збитків, -

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електро Лізинг» про стягнення заборгованості, відшкодування моральної шкоди та збитків.

Розглянувши позовну заяву та додані матеріали, приходжу до висновку, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. №10 зазначено, що відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22

Відповідні документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви на підтвердження сплати судового збору позивачем до позовної заяви додано ксерокопії квитанцій про сплату судового збору платіж № від 21.01.2021 року на суму 4 723,14 гривень, платіж № від 21.01.2021 року на суму 193,50 гривень, що враховуючи положення п.26 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014, не є належним доказом сплати судового збору.

Крім того, статтею 9 Закону України „Про судовий збір встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Проте, під час перевірки судом зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору, сплаченого за подання даної заяви, відповідного підтвердження з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування такого фонду отримано не було.

Матеріали заяви не містять даних, що відповідна сплачена заявником сума судового збору станом зарахована до спеціального фонду Державного бюджету, та таких даних не встановлено судом.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення зазначених недоліків позову, а тому, позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електро Лізинг» про стягнення заборгованості, відшкодування моральної шкоди та збитків залишити без руху.

Надати позивачу строк у десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для надання суду оновленої позовної заяви, яка відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу, що у разі усунення у вказаний строк недоліків, позовна заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Калюжна