Ухвала

29 січня 2021 року

м. Київ

справа № 761/5653/18

провадження № 61-8546св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року у складі судді Кравець В. А. та касаційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (особа, яка не брала участі у справі) на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року у складі судді Панченка М. М.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на корить ПАТ «Київенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 11 030,75 грн, за постачання гарячої води у розмірі 7 530,06 грн, 3% річних та інфляційну складову боргу в розмірі 4 113,04 грн, а також понесені судові витрати у розмірі 1 762,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 оскаржили його в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2018 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги відмовлено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У вересні 2018 року ОСОБА_3 повторно оскаржила рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року у справі за позовом ПАТ «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води повернуто заявнику.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води пред`явлено лише до ОСОБА_1 . Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року не вирішувалось питання про права та обов`язки ОСОБА_3 .

Постановою Верховного Суду від 13 лютого 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 задоволено частково.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2018 року скасовано та передано справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року повернуто заявникові.

У касаційній скарзі на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанцій скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просять оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанцій скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу необхідно розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк