Провадження №: 2/755/7029/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" листопада 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, клопотання представника відповідача про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АН-ЛОГІСТІК» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, визнання трудового договору розірваним та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

у с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АН-ЛОГІСТІК» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, визнання трудового договору розірваним та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

12.11.2021 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху, у якій представник просить залишити без руху позов ОСОБА_1 до ТОВ «АН-ЛОГІСТІК» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, визнання трудового договору розірваним та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і запропонувати позивачу визначити розмір суми середнього заробітку, що підлягає до стягнення станом на день звернення до суду із позовом.

Вимоги клопотання мотивовано тим, що однією із позовних вимог є стягнення на користь позивача суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, при цьому в порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем у позові не визначено розміру суми середнього заробітку, що підлягає до стягнення.

Суд, вивчивши зміст клопотання та додатки до нього, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що клопотання не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, на який посилається представник відповідача обґрунтовуючи клопотання про залишення позову без руху, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців; 4) у позовах про строкові платежі і видачі - сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки; 5) у позовах про безстрокові або довічні платежі і видачі - сукупністю платежів або видач за три роки; 6) у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік; 7) у позовах про припинення платежів або видач - сукупністю платежів або видач, що залишилися, але не більше ніж за один рік; 8) у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки; 9) у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; 10) у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог. Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

В своїй ухвалі від 06.10.2021 року суд зазначив наступне: «Ураховуючи, що стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до норм закону здійснюється на весь час такого прогулу, до якого враховується і час розгляду справи, встановлення точної ціни позову не є можливим, а відтак суд попередньо визначає суму судового збору, яка підлягає сплаті позивачем за вимогами про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за ставкою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908,00 грн.».

Таким чином, порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в частині визначення ціни позову відсутнє, адже суд визнав, що у такому виді позову встановити точну ціну позову неможливо.

Також відсутні підстави для залишення позову без руху за п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України з підстав відсутності обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, оскільки згідно позовних вимог, позивач не вказував жодної конкретної суми до стягнення сформулювавши свою вимогу про стягнення наступним чином: «стягнути на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу».

Саме позивач наділений правом обрання способу захисту своїх прав, який вважає ефективним для їх поновлення, тому відсутні підстави для зобов`язання відповідача визначити розмір суми середнього заробітку, що підлягає до стягнення станом на день звернення до суду із позовом, оскільки жодних конкретних сум стягнення позовні вимоги не містять.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 175, 176, 185, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АН-ЛОГІСТІК» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, визнання трудового договору розірваним та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Текст ухвали суду складений 25.11.2021 року.

Суддя -