Справа № 463/1414/20 Головуючий у 1 інстанції Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/811/1964/21 Доповідач в 2-й інстанції Левик Я. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,

секретарка: Скакун І.А.,

за участі в судовому засіданні позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова в складі судді Леньо С.І. від 09 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и л а :

рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 09 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу - задоволено.

Шлюб зареєстрований 18 липня 2017 року у Личаківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 188 - розірвано.

Вказане рішення оскаржила ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Вважає, що рішення не відповідає вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Вказує, що позов заперечила, вважала, що сім`ю можна зберегти з врахуванням інтересів малолітнього сина просила шість місяців на примирення, вказувала на те, що чоловік тимчасово працює і живе в іншій області, а вона з їхнім маленьким сином, якого доглядає одна, живе у м. Львові, тому три місяці на примирення, які надав суд першої інстанції були недостатніми, а карантинні обмеження суттєво звузили їхні можливості зустрічатися. Вважала, що кожній молодій сім`ї доводиться переживати труднощі, які виникають з народженням та вихованням дитини, а тому вони не вичерпали усіх зусиль, щоб зберегти сім`ю. Однак, суд першої інстанції всупереч ст.111 СК України, ч.6 ст. 240 ЦПК України надав строк на примирення меншою тривалістю, ніж просила відповідачка, обґрунтовуючи це, зокрема, інтересами малолітньої дитини. Крім цього, суд першої інстанції в порушення ч.2 ст. 223 ЦПК України не відклав розгляд справи, в той час як відповідачка вказала у клопотанні від 8 квітня 2021 року, що введення посилених карантинних заходів перешкоджають участі в судовому засіданні, а збереження сім`ї можливе. Таким чином, суд першої інстанції ухвалив рішення без повного з`ясування фактичних обставин справи, які мають значення для справи, без врахування інтересів малолітнього сина, який потребує виховання та матеріального утримання, відповідного сімейного піклування обох батьків, що має істотне значення саме для збереження їх сім`ї, без доведеності обставин, що мають значення для справи, які вважав встановленими, обмежуючись твердженнями позивача про причини спору і неможливе збереження сім`ї, які позивач навів у позовній заяві та у заяві від 09 квітня 2021 року.

22 листопада 2021 року до суду надійшло клопотання від ОСОБА_2 про відмову від апеляційної скарги. В клопотанні просить прийняти відмову від апеляційної скарги, закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 09 квітня 2021 року та зобов`язати Управління Державної казначейської служби України повернути їй сплачену суму судового збору в розмірі 1261,20 грн., що внесені згідно квитанцій. В обґрунтування клопотання посилалась на ст.ст. 12, 364 ЦПК України та п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Також, зазначила, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, незважаючи на прикладені зусилля.

В судове засідання відповідачка не з`явилася, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у її відсутності (відсутності її представників) зважаючи на те, що така повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Позивач стосовно задоволення клопотання не заперечив.

Відповідно до ч.4 ст. 364 ЦПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження. Визнання апеляційної скарги іншою стороною враховується судом апеляційної інстанції у частині наявності або відсутності фактів, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вказане, а саме те, що ОСОБА_2 відмовилася від апеляційної скарги, будучи поінформованою про наслідки, усвідомлюючи наслідки такої процесуальної дії та свідомо бажаючи настання таких (що вбачається із змісту її заяви у якій є посилання на норми закону, якою регулюється така процесуальна дія); не встановлення судом підстав для не прийняття відмови від апеляційної скарги, - колегія суддів вважає за необхідне відмову від апеляційної скарги ОСОБА_2 - прийняти, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 09 квітня 2021 року - закрити.

Крім цього, апелянтка ОСОБА_2 у своїй заяві просить зобов`язати Управління Державної казначейської служби України повернути їй сплачену суму судового збору в розмірі 1261,20 грн., що внесені згідно квитанцій.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки ОСОБА_2 відмовилася від апеляційної скарги, що має наслідком закриття апеляційного провадження у справі, апеляційний суд з передбачених пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» підстав вважає, що ОСОБА_2 підлягає поверненню сплачений нею при поданні апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1261,20 грн.

Керуючись ст.ст. 364, 367, 368, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

відмову ОСОБА_2 від апеляційної скарги - прийняти.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 09 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - закрити.

Повернути ОСОБА_2 1261,20 грн. сплаченого нею судового збору за подання апеляційної скарги на р/р UA0013954 , код отримувача 38008294, отримувач УК у Личаківському районі м. Львова, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), квитанція №0.0..1 від 23.07.2020 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 23 листопада 2021 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра