УХВАЛА

28 січня 2021 року

м. Київ

справа №522/19112/17

провадження № 61-112ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, ДП "СЕТАМ", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання електронних торгів недійсними та повернення нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який під час розгляду справи неодноразово уточнювала, остаточно заявивши позов до Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, державного підприємства «Сетам» (надалі ДП «Сетам»), ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання недійсними електронних торгів, акту про проведення торгів, свідоцтво про право власності на ім`я ОСОБА_3 , також просила скасувати рішення про державну реєстрацію права власності, витребувати із чужого незаконного володіння, визнати право власності.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсними: електронні торги, результати яких оформлені протоколом №274105 від 24.07.2017 року; Акт про проведені торги від 06.09.2017 року на підставі протоколу №274105 від 24.07.2017 року; свідоцтво про право власності на Ѕ частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 .

Скасовано рішення про державну реєстрацію права власності на Ѕ частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 за №№369965730 від 07 вересня 2017 року.

Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 Ѕ частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку квартири за адресою: АДРЕСА_1

Постановою Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У січні 2021 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

За правилами частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, проте, таких документів до касаційної скарги не долучено.

До касаційної скарги додано копію дубліката квитанції № 0.0..1 від 28 грудня 2020 року про сплату судового збору за подання касаційної скарги ОСОБА_1 у сумі 9409,80 грн.

У законодавстві не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами Закону України від 05 квітня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до інформаційного листа Державної судової адміністрації від 10 листопада 2011 року № 12-6621/11 щодо застосування Закону України «Про судовий збір», документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

При сплаті судового збору готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: «Зараховано в дохід бюджету _ грн. (дата)».

Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Документ про сплату судового збору додається до позовної заяви, апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови суду, до інших заяв щодо здійснення судом певних дій, за які передбачено сплату судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин документи про сплату судового збору подаються до суду тільки в оригіналі; копії, дублікати у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Надана Верховному Суду заявником копія дублікату квитанції про сплату судового збору не відповідає вищезазначеним вимогам.

Таким чином, касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки подана з порушенням вимог статті 392 ЦПК України.

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш