Справа № 624/201/19
Провадження № 2/634/54/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2021 року

Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Єрьоміної О.В.,

при секретарі: Лісняк С.П., Дороніної Н.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сахновщина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення моральної шкоди, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Свої вимоги мотивує наступним, що він працював в ТОВ «Кегичівка-А-інвест» () в період з 17.05.2018 по 21.02.2019 року включно. Заробітну плату за виконану роботу він отримав лише один раз -26.07.2018 року, яка була перерахована на його банківську картку.

21.01.2019 року він був звільнений з займаної посади наказом керівника підприємства.

Станом на 13.03.2019 року йому була нарахована заробітна плата, але не виплачена, що є грубим порушенням чинного законодавства.

Позивач неодноразово звертався до керівництва і бухгалтера вказаного підприємства і вимагав повного розрахунку, але щоразу отримував лише обіцянки.

Позивачем було отримано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що відповідач ТОВ «Кегичівське-А-Інвест» перебуває в стані припинення з 04.03.2019 року.

Тому він вважає, що у даному випадку співвідповідачами є засновники даного підприємства-боржника.

Виходячи з того, що його заробітна плата була встановлена у розмірі мінімальної заробітної плати, а мінімальний її розмір на поточний рік встановлюється законодавством України, позивач вважає, можливим здійснити розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з розміру 4173 грн. у відповідності до ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік, тобто на дату його звільнення з роботи 21.01.2019 року.

Таким чином підлягає до стягнення середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.02.2019 року по 05.02.2020 року та який становить 49658,7 грн. (виходячи із наступного розрахунку: 4173 грн.х2 міс. (січень-лютий 2019 року) :20 роб.днів =208,65 грн.х238 роб.днів (за період з 21.02.2019 року по 05.02.2020 року) = 49658,7 грн. А також, моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

Представник відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , проти позовних вимог заперечують в повному обсязі, вважають їх не законними та необгрунтованими, а доводи, які наведені в позовній заяві є хибними, а тому такими, що не підлягають задоволенню, зазначив, що ОСОБА_1 з 17.05.2018 року по 21.02.2019 року дійсно перебував у трудових відносинах з ТОВ «Кегичівка-А-інвест», код: 41688166, на посаді директора. Товариство здійснювало свою діяльність під його керуванням і за час перебування ОСОБА_1 на посаді директора інформації про існування заборгованості із заробітної плати від нього до учасників товариства не надходило. Звільнений з посади він був за угодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України, жодних претензій з невиплати заробітної плати не існувало, жодних належних доказів існування заборгованості із заробітної плати не має.

27.02.2019 року засновниками (учасниками) товариства було прийнято рішення про припинення діяльності ТОВ «Кегичівка-А-інвест» шляхом ліквідації у добровільному порядку, було створену ліквідаційну комісію Товариства. З дня призначення ліквідаційної комісії до неї перейшли усі повноваження щодо управління справами Товариства..

Про початок процедури припинення Товариства 04.03.2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено відомості та встановлено строк для заявлення кредиторами своїх вимог до 11.05.2019 року. У встановлений термін кредиторських вимог до Товариства заявлено не було, відповідно процедура банкрутства не порушувалась.. Тому вимоги позивача є безпідставними.

На даний час діяльність ТОВ «Кегичівка-А-інвест» у встановлено законом порядку припинено.

Представник позивача просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідачів у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Просив слухати справу за його відсутності, в задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву з проханням слухати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач 17.05.2018 року ОСОБА_1 прийнятий на посаду директора ТОВ «Кегичівка-А-Інвест», наказ №3 від 17.05.2018 року. Звільнений з вказаної посади 21.02.2019 за згодою сторін, згідно п.1 ст.36 КЗпП України, Наказ №4-з від 21.02.2019 року ( а.с.7).

Відповідно довідки виданої 20.02.2020 року №02-24/165 Слобожанською сільською радою Кегичівського району Харківської області, вбачається, що у Трудовий архів Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області документи на зберігання від ТОВ «Кегичівського-А-інвест», не здавались взагалі (а.с.49).

Відповідно довідки Історії по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.07.2018 року по 31.12.2018 року на картковий рахунок було перераховано 2997,01 грн.; за період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року 3337,52 грн.(а.с.51-52).

За період з 01.07.2019 по 31.12.2019 року та за період з 01.01.2020 по 20.02.2020 заробітна плата не перераховувалася.(а.с.53-54).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

За загальним правилом, встановленим ст. 96 Цивільного кодексу України, учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Кегичівка А-інвест» з 04.03.2019 перебуває в стані припинення , за рішенням засновників (а.с.59-61).

Згідно даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.03.2020 року № 7000387 за рішенням засновників ТОВ «Кегичівка А-інвест», як юридичну особу припинено. (а.с.125-127).

У встановлений законом термін кредиторських вимог до ТОВ «Кегичівка-А-інвест» заявлено не було відповідно процедура банкрутства не порушувалася.

Крім того, ч. 2 ст. 104 ЦК України встановлено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Порядок внесення відповідного запису до єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців визначений Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів:

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів:

1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України:

1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивач не довів факт порушення його прав, а саме факту невиплати йому заробітної плати, не довів протиправність дій відповідачів, не довів, що звертався на момент звільнення до відповідача з вимогою про виплату заборгованості по заробітній платі. Таке право позивач реалізував лише звернувшись з позовом до суду.

Отже , позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження своїх позовних вимог.

Що стосується позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, то у зв`язку з відмовою у позовних вимогах в частині стягнення заробітної плати, вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними і задоволенню не підлягають.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 про стягнення заробітної плати, моральної шкоди, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. 4,12,13,81,265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня складання його повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 29.01.2021року.

Суддя: