Справа № 428/164/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Корнєвої Ю.П.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Військово-цивільна адміністрація міста Сєвєродонецьк Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника - ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з недоотриманої пенсії. За життя ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 разом з заявником та його дружиною - ОСОБА_4 . Заявник через свого представника звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документа, який підтверджує місце проживання померлого на день смерті та коло осіб, що з ним проживали. Враховуючи викладене, заявник просить встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 07 березня 2020 року.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги у повному обсязі з підстав, які викладені у заяві.

В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи заінтересована особа була повідомлена належним чином.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що вона з 1986 року є дружиною заявника ОСОБА_2 . З 1986 року і до часу смерті батька заявника ОСОБА_3 , всі вони втрьох (вона, її чоловік та ОСОБА_3 ) постійно проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 . З 2001 року батько заявника дійсно був зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_1 , проте ніколи не проживав там. З 2014 року у батька заявника почалися проблеми із здоров`ям, йому був встановлений кардіостимулятор. Вона та її чоловік виводили батька заявника на вулицю, годували його, доглядали за ним, адже іноді у нього були припадки і він падав на землю. З 2018 року батько заявника вже не міг виходити на вулицю і вони за ним доглядали. Батько заявника дійсно був внутрішньо переміщеною особою та отримував українську пенсію, але постійно жив саме у м. Кадіївка.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно з копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 20.11.1955 районним РАЦС м. Кадіївка Ворошиловградської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 одружилися ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після реєстрації одруження чоловікові та дружині присвоєно прізвища ОСОБА_6 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 19.06.1961 Кадіївським будинком одружень, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьком записаний ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_7 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 24.03.1995 Відділом реєстрації актів громадянського стану міста Стаханова Луганської області, вбачається, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Кадіївка Луганської області.

Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 09.11.2001 Стахановським МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований з 31.10.1980 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого 05.10.1999 Стахановським МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , був зареєстрований з 31.01.1966 за адресою: АДРЕСА_2 , а з ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 11.09.2020 Луганським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Кадіївка Луганської області.

Організацією поховання ОСОБА_3 займався ОСОБА_2 . Вказане підтверджується копією договору-замовлення на організацію та проведення поховання від 09.03.2020, копією накладної від 09.03.2020, копією свідоцтва про поховання та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання №3 від 11.09.2020, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 , виданого 24.01.1986 Відділом РАЦС м. Стаханов Ворошиловградської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_8 уклали шлюб 24.01.1986. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині ОСОБА_6 .

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_8 , виданого 30.01.2002 Стахановським МВ УМВС України в Луганській області, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована з 15.04.1986 за адресою: АДРЕСА_2 .

Квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної спільної часткової власності, а саме по 1/3 частині, належить ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_9 . Вказане підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 18.12.2007 Управлінням житлово-комунального господарства Стахановської міської ради, та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17552551 від 30.01.2008.

Відповідно до копії акту про фактичне місце проживання № 66, виданому 15.09.2020 «ПП «Будинокмомфортсервіс», за адресою: АДРЕСА_2 , до 07.03.2020 фактично проживали ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

13.11.2020 ОСОБА_10 в інтересах заявника звернулася до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Боровської С.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 88/02-31, винесеної 13.11.2020 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Боровською С.М., ОСОБА_10 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 на право на отримання пенсії, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька, ОСОБА_3 .

З тексту вищевказаної постанови, зокрема, вбачається, що під час розгляду поданих заявником документів та ознайомлення з інформацією, отриманою зі Спадкового реєстру, було встановлено, що спадкоємець, ОСОБА_2 , спадщину у встановлений законом спосіб і строк не прийняв, тобто заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подавав і разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини постійно не проживав. В спадковій справі відсутні будь-які документи, які б підтверджували факт прийняття спадщини з боку ОСОБА_2 . Крім того, було встановлено, що серед поданих документів відсутній документ, за яким можливо перевірити місце проживання померлого на день смерті, коло осіб, що з ним проживали, а також факт наявності або відсутності спадкоємців, передбачених частинами 3, 4 статті 1268 Цивільного кодексу України, і який вкрай необхідний для встановлення кола спадкоємців і видачі будь-якої спадщини відповідно до вимог чинного законодавства. Як стверджує заявник, за адресою: АДРЕСА_2 , на час відкриття спадщини проживав і був зареєстрований спадкодавець, ОСОБА_3 , разом зі своїм сином, ОСОБА_2 , та невісткою. Підтвердити цей факт будь-яким документом, перерахованим вище, заявник не має змоги, як і не має можливості нотаріус зробити запит в порядку статей 4, 46 Закону України «Про нотаріат» до відповідних уповноважених органів, оскільки спадкодавець проживав у місті Кадіївка Луганської області, що на цей час є непідконтрольною українській владі території Луганської області України.

З положень ч. 2 ст. 1220 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку.

На думку суду, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин того що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо ці обставини підтверджуються іншими належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами.

Суд зазначає, що факт постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 до часу його смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно підтверджується показаннями свідка, зміст яких наведений судом вище. Крім того, додатково, тобто в сукупності із показаннями свідків, цей факт підтверджують письмові докази, які також наведені судом вище.

Отже, ОСОБА_2 постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку із чим заява ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 ) разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 07 березня 2020 року.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін