Провадження № 2-з/752/133/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді- Машкевич К.В.

за участю секретаря- Медведєвої К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Київської міської ради, третя особа: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконним рішення, скасування рішення про державну реєстрацію та встановлення юридичного факту, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва суду з вищезазначеним позовом і просить визнати незаконним та скасувати рішення Київської міської ради про приватизацію земельної ділянки громадянці ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд та АДРЕСА_1 » від 06 червня 2018 року №856/4920, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, ідентифікаційний номер 42072309 від 16 липня 2018 року, відповідно до якого 10 липня 2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та внесено запис про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер :90:125:0022, реєстраційний номер об`єкта 000, визнати за ним право на безоплатну приватизацію 25/100 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути судові витрати.

25 січня 2021 року до суду надійшла заява позивача, в якій останній просить накласти арешт та заборонити вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки, кадастровий номер :90:125:0022.

В обґрунтування зазначеної заяви зазначиє, що в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №752/24916/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Київської міської ради, третя особа: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконним рішення, скасування рішення про державну реєстрацію та встановлення юридичного факту.

Відповідно до договору дарування №6-864 від 18 квітня 1998 року та інформаційної довідкою коммунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» ПБ-2018 №2014 від 30 листопадаи2018 року, 25/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 на праві власності зареєстровано за позивачем на підставі договору дарування, посвідченого 16-ю Київською державною нотаріальною конторою 18 квітня 1998 року за №6-864.

Рішенням Київська міська рада від 06 червня 2018 року №856/4920 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер :90:125:0022) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських спорудна АДРЕСА_1 із земель комунальної власності теріторіальної громади міста Києва - ОСОБА_2 .

Посилається, що рішення Київська міська рада від 06 червня 2018 року №856/4920 було прийнято без з`ясування всіх обстави справи, не враховано, що відповідач - ОСОБА_2 звертається повторно про приватизацію спірної земельної ділянки, не враховано постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 22 листопада 2010року, він не надав заяву про відмову від приватизації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та не був присутній під час закріплення меж земельної ділянки в натурі, якою він користується.

Вказує, що відповідачем ОСОБА_2 вчиняються дії щодо продажу спірної земельною ділянки, що відтверджується оголошеннями в мережі Інтернет.

Вважає, що у разі відчуженя відповідачем - ОСОБА_2 земельної ділянки виникнуть ускладнення щодо реалізації його позовних вимог, а тому просить задовольнити заяву.

Розпорядженням керівника апарату суду № 93 від 25.01.2021 р. «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» здійснено повторний автоматизований розподіл судових справ у зв`язку із Рішенням зборів суддів Голосіївського районного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року.

25 січня 2021 року протоколом повторного атоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Машкевич К.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Підстави забезпечення позову врегульовано ст.149 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову застосовується, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч.1 ст.151 ЦПК України.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно.

За даною нормою закону однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність при цьому передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові №752/6255/18 від 21 листопада 2018 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову мають бути надані докази необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З урахуванням цього, предмету спору, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про накладення арешту та заборони вчиняти реєстраційні дії на земельну ділянку, яка є предметом спору.

З точки зору закону заходи забезпечення позову визначаються виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини конкретної справи.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Звертаючись до суду з клопотанням, позивач просить накласти арешт та заборонити вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки кадастровий номер :90:125:0022, яка є предметом спору та належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , з метою подальшого виконання рішення суду.

Оскільки накладення арешту ухвалою суду за своєю суттю є обмеженням, встановленим для відповідача, вільно розпоряджатися нерухомим майном, підстави для заборони вчиняти реєстраційні щодо спірної земельної ділянки - відсутні.

У зв`язку з наведеним та враховуючи викладене вище, предмет спору, співмірність вимог позивача з заявленими ним заходами забезпечення позову, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :90:125:0022 та належить на праві власності ОСОБА_2 .

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Київська міська рада, , адреса: 01044, м.Київ, вул.Хрещатик,36.

Третя особа: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), , адреса: 01601, м.Київ, вул.Хрещатик, 32-А.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя К.В.Машкевич