Справа № 657/1434/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 року Каланчацький районний суд Херсонської області

в складі головуючого судді Ковальчук О.В.,

за участю секретаря Шахової О.В.,

за участю представника позивача адвоката Бєлої Є.Ю.,

за участю представника відповідача Дудченко В.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Бєла Євгенія Юріївна, до ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Дудченко Володимир Михайлович, третя особа ОСОБА_4 , про стягнення завдатку та штрафу відповідно до укладених угод,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 завернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь завдаток в сумі 69 566,19 грн., додаткову суму в розмірі завдатку 69 566,19 грн., плату за пропорційно виконану роботу та витрати в сумі 25 440 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 645 грн. 72 коп..

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що 06 серпня 2014 року, 26 вересня 2014 року, 15 травня 2015 року він уклав з відповідачем ОСОБА_3 , в інтересах якої на підставі доручення діяла ОСОБА_4 , угоди про оформлення на ОСОБА_3 , спадкових прав та прав власності на земельну частку (пай), що залишилась після смерті її діда ОСОБА_5 . Згідно умов зазначених угод, відповідач зобов`язувалась передати вказану земельну ділянку в його користування на строк не менше 49 років. На виконання вказаних умов угод 13 серпня 2014 року відповідач видала на його ім`я доручення № НАВ 353586, яким уповноважила його представляти її інтереси, а він в сою чергу передав представнику позивача ОСОБА_4 завданок в наступних сумах: 06 серпня 2014 року 20 000 грн., 26 вересня 2014 року 3000 грн., 15 травня 2015 року 22 000 грн., а також відповідачу ОСОБА_3 особисто 07 серпня 2015 року 14 044 грн. та 400 дол. США, про що було складено відповідні розписки. Всього відповідач ОСОБА_3 отримала 59 044 грн. та 400 дол. США. Відповідно до вказаних доручень він на користь позивача повинен був вчинити дії по оформленню на ОСОБА_3 спадкових прав на земельну частку (пай). Відповідач, в свою чергу, в разі порушення взятих на себе зобов`янь, зобов`язувалась на першу його вимогу повернути йому суму завдатку, сплатити штраф в розмірі завдатку та компенсувати витрати понесенні в зв`язку з компенсуванням угод. На виконання умов укладених угод, ним було здійснено ряд заходів, зокрема, в зв`язку з неможливістю зареєструвати за ОСОБА_3 права власності та перебування її частки у незаконній оренді, 04 січня 2017 року звернувся в інтересах відповідача з позовом до суму, сплативши при цьому судовий збір в сумі 640 грн.. Однак, 23 серпня 2017 року під час чергового судового засідання дізнався, що відповідачем скасовано видане на його ім`я доручення. В добровільному порядку, відповідач повернути суду завдатку, відшкодувати завдані збитки та сплатити штраф за не належне виконання умов договору відмовляються, тому він змушений звернутися за захистом своїх прав до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 05 липня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача адвокат Бєла Євгенія Юріївна в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні з підстав викладених у позові.

Представник відповідача адвокат Дудченко Володимир Михайлович в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав в повному обсязі вважаючи їх безпідставними. Крім того, представником зазначено, що позивач звернувся до суду з даним позовом поза межами строків позовної давності, просив застосувати наслідки сплину строків та відмовити в задоволенні позову.

У встановлений судом строк, представником відповідача ОСОБА_3 подано відзив на позов в якому просить відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю, зазначаючи, що завдаток може забезпечувати тільки дійсне, реальне зобов`язання, однак між сторонами жодних зобов`язань не існує, тому обраний позивачем спосіб захисту є невірним та слугує самостійною підставою для відмови в задоволені позовних вимог. Угоди ж які укладені між сторонами є сумнівними та незаконними. Договір на виконання робіт і послуг відповідач з позивачем не укладала, тому і вимоги в цій частині є незаконними та необґрунтованими.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 серпня 2014 року між позивачем ОСОБА_2 та третьою особою у справі без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 було укладено угоду в простій письмовій формі за участю свідків.

Зі змісту вказаної угоди вбачається, що ОСОБА_2 за власний кошт покриває усі необхідні витрати пов`язані з оформленням на ОСОБА_3 права власності на спадкове майно, земельну частку (пай) яка залишилася після смерті її діда ОСОБА_5 , що належала йому на підставі сертифікату серії ХС №015597. Після виділення в натурі земельної частки (паю) на місцевості та встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_4 зобов`язувалася передати її ОСОБА_2 в користування строком не менше 49 років.

В угоді зазначено, що внаслідок такої домовленості, як завдаток на підтвердження та забезпечення виконання в майбутньому вищезазначених домовленостей ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_2 20 000 грн..

26 вересня 2014 року між позивачем ОСОБА_2 та третьою особою у справі без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 було укладено угоду в простій письмовій формі за участю свідків, з аналогічними умовами попередньої угоди.

Крім того, у вказаній угоді зазначено, що у випадку порушення зобов`язань на першу вимогу позивача повернути йому суму завдатку та штраф в розмірі суми завдатку та всі витрати понесені ним по оформленні землі.

В угоді зазначено, що внаслідок такої домовленості, як завдаток на підтвердження та забезпечення виконання в майбутньому вищезазначених домовленостей ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_2 3000 грн..

15 травня 2015 року між ОСОБА_2 та третьою особою у справі без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 було укладено угоду в простій письмовій формі за участю свідків, з аналогічними умовами попередні угод.

Крім того, у вказаній угоді зазначено, що у випадку порушення зобов`язань на першу вимогу позивача повернути йому суму завдатку та штраф в розмірі суми завдатку та всі витрати понесені ним по оформленні землі.

В угоді зазначено, що внаслідок такої домовленості, як завдаток на підтвердження та забезпечення виконання в майбутньому вищезазначених домовленостей ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_2 22 000 грн..

Таким чином, як вбачається з вищевказаних угод, значну частину грошових коштів, як стверджує позивач, завдатку, отримала саме третя особа у справі ОСОБА_4 , ніби то для подальшої передачі вказаних коштів відповідачеві ОСОБА_3 .

Позивач же просить стягнути вказані кошти з відповідача ОСОБА_3 , однак жодних доказів отримання нею вказаних коштів матеріали справи не містять.

07 серпня 2015 року відповідач ОСОБА_3 , в присутності свідків, видала розписки, адресовані Начальнику ТОВ «РИС УКРАЇНИ», змісту яких вбачається, що вона отримала від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 400 доларів США та в сумі 14 044 грн., як завдаток за довгострокову оренду на 49 років земельної ділянки, що належить їй на праві власності.

Тобто, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 власноруч отримала лише кошти в сумі 400 доларів США та в сумі 14 044 грн., доказів про отримання нею інших коштів матеріали справи не містять.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, зокрема, показами свідків.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що в період з 2014 по 2015 рік працювала бухгалтером ТОВ «Рис України» та їй відомо, що ОСОБА_4 зверталася до ОСОБА_2 з пропозицією передати в оренду земельну ділянку належну її племінниці ОСОБА_3 , та отримувала кошти у виді завдатку.

Свідок ОСОБА_7 судовому засіданні зазначив, що був присутній при отриманні ОСОБА_3 коштів в сумі 400 доларів США та 14 044 грн., які вона отримувала добровільно без примусу.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст. 14 Закону України «Про оренду землі» Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.

Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.

Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі укладеного договору.

За змістом наведених норм ЦК завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання.

Однак, як було встановлено в судовому засіданні, договору оренди землі, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передані позивачем грошові суми в жодному різі не є завдатком.

Суд вважає, що письмові угоди та розписки, які містяться в матеріалах справи не мають жодного відношення до договору завдатку, а є підтвердженням прийняття зазначених коштів відповідачем та третьою особою у справі.

Однак, позивач вимог до третьої особи про стягнення з неї отриманих коштів не пред"являв, а відповідач ОСОБА_3 , відповідно до написаних нею розписок, отримала кошти від юридичної особи, а позов пред"явлено фізичної особою ОСОБА_2 .

Позивач же ОСОБА_2 заявляючи позовні вимоги про повернення коштів стверджує, що вказані кошти є завдатком.

Суд має право відмовити в задоволенні позову лише через те, що позивач обрав неналежний спосіб захисту. Відповідний висновок в чергове викладено в постанові КГС ВС від 7 квітня 2021 у справі № 924/199/20.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 також стверджували, що отримані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є сумами завдатку.

Щодо витрат, які, як стверджує позивач ОСОБА_2 , поніс в ході оформлення спадкового майна на відповідача ОСОБА_3 , суд вважає дані вимоги безпідставними, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів понесення ним даних витрат.

Натомість суд вважає безпідставними твердження представника відповідача Дудченка Володимира Михайловича про звернення позивача з позовом поза межами строків позовної давності, оскільки, як вбачається з матерів справи, про порушення своїх прав позивач дізнався 23 серпня 2017 року, а з позовом до суду звернувся 03 липня 2018 року, тобто в межах строків позовної давності.

Частиною третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині другій статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому в зв`язку з відмовою в задоволені позову витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264,265, 268 ЦПК України, суд -

У хвалив:

В задоволені позову ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Бєла Євгенія Юріївна, до ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Дудченко Володимир Михайлович, третя особа ОСОБА_4 , про стягнення завдатку та штрафу відповідно до укладених угод - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення суду апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , фактично проживає: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 25.11.2021 року.

Суддя: Ковальчук О. В.