П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року місто Київ

справа № 362/6346/13-ц

провадження № 22-ц/824/2802/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Сичовим Олексієм Олександровичем,

на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2020 року, постановлену у складі судді Марчука О.Л.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу» про виправлення помилки у виконавчому листі №362/6346/13-ц (№2/362/1890/15), виданому Васильківським міськрайонним судом Київської області 7 вересня 2016 року на виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 9 серпня 2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «БГ Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 року ТОВ «Мані Флоу» звернулося до Васильківського міськрайонного суду Київської області з заявою про виправлення помилки у виконавчому листі №362/6346/13-ц (№2/362/1890/15), виданому Васильківським міськрайонним судом Київської області 7 вересня 2016 року на виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 9 серпня 2016 року у справі за позовом ПрАТ «БГ Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 9 серпня 2016 року частково задоволені позовні вимоги ПрАТ «БГ Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить відповідачу у справі ОСОБА_1 .

Позивачу видано виконавчий лист на виконання вказаного рішення суду.

Разом з тим, при оформленні виконавчого листа було допущено помилку: значена інша особа боржника, а саме боржником вказана третя особа у справі ОСОБА_2 , замість належної особи відповідача у справі - ОСОБА_1 .

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2020 року заяву ТОВ «Мані Флоу» задоволено.

Виправлено помилку у виконавчому листі № 362/6346/13-ц (№ 2/362/1890/15), виданому Васильківським міськрайонним судом Київської області 7 вересня 2016 року на виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 9 серпня 2016 року у цивільній справі за позовом ПАТ «БГ Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, - зазначено у тексті даного виконавчого листа боржника « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 » замість помилково вказаного боржника « ОСОБА_2 ».

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, представник ОСОБА_1 - адвокат Сичов О.О. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ТОВ «Мані Флоу» про виправлення помилки у виконавчому документі.

Зокрема зазначає, що судом не враховано, що в 2012 році ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_3 (третя особа) житловий будинок та земельну ділянку. На момент придбання домоволодіння, останнє не перебувало під будь-яким обтяженням.

Але, як згодом з`ясувалося, спірний житловий будинок та земельна ділянка в 2007 році були передані в іпотеку. В 2010 році Фастівський районний визнав відповідний договір іпотеки недійсним. Однак, 29 травня 2013 року Апеляційним судом Київської області було скасовано рішення суду першої інстанції про визнання іпотеки недійсною.

Відповідно до Закону України «Про Іпотеку», взаємні права і обов`язки іпотекодоавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Проте, з моменту ухвалення рішення суду до цього часу, іпотека належним чином не зареєстрована, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16 листопада 2020 року.

9 червня 2016 року рішенням суду у даній справі, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 було звернуто стягнення на предмет іпотеки та видано виконавчий лист, в якому боржником було зазначено ОСОБА_2 , яка є боржником позивача в даній справі, і на яку, відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» покладається обов`язок щодо виконання рішення суду.

Оскільки будь-яким чином нерухоме майно не було обтяжене, 8 вересня 2016 року ОСОБА_1 відповідно до договорів купівлі-продажу, посвідчених приватним нотаріусом Довбнею І.В. продав будинок та земельну ділянку ОСОБА_4 .. Вказані правочини є дійсними і ніким не оспорюються.

Таким чином ОСОБА_1 , з 9 вересня 2016 року не є особою, буд-яким чином пов`язаною з даними правовідносинами.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ "Мані Флоу" - адвокат Сподін В.С. заперечував проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник заінтересованих осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - адвокат Сичов О.О. доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені заяви про виправлення помилки у виконавчому листі.

Представник ТОВ "Мані Флоу" - адвокат Слєсаренко Я.В. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 9 серпня 2016 року частково задоволені позовні вимоги ПрАТ «БГ Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить відповідачу у справі ОСОБА_1 .

Позивачу видано виконавчий лист на виконання зазначеного рішення суду.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 6 травня 2020 року задоволено заяву ТОВ «Мані Флоу» про заміну стягувача ПАТ «БГ Банк» правонаступником ТОВ «Мані Флоу» у виконавчому провадженні.

Замінено стягувача ПАТ «БГ Банк» його правонаступником - ТОВ «Мані Флоу» у виконавчому провадженні № 59876577, що перебуває на виконанні у Васильківському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на підставі виконавчого листа №362/6346/13-ц 7 вересня 2016 року виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області на виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 9 серпня 2016 року про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Задовольняючи заяву ТОВ "Мані Флоу", суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості вимог заяви.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки такі відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Відповідно до ст.129-1Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

За змістом ст.1Закону України`Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Основні засади виконавчого провадження визначені у ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження".

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43)

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Півень проти України» заява №56849/00, 29 червня 2004 року, суд дійшов висновку, що відповідно до українського законодавства саме на державній виконавчій службі лежить обов`язок належно, у повному обсязі і без затримок виконувати рішення суду, що передбачає вжиття всіх необхідних заходів, які передбачені законом і повинні привести до виконання рішення.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.17 .1); оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі про виправлення помилки у виконавчому документі; визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом; поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; відстрочку чи розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання; зупинення виконання судового рішення; заміну сторони виконавчого провадження), здійснюється в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.17.2).

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Судом встановлено, що у виконавчому листі допущено помилку в частині зазначення імені та ідентифікуючих даних боржника, оскільки замість боржника, який був відповідачем у справі, і пред`явлені вимоги до якого були задоволені, а саме: ОСОБА_1 , помилково зазначено боржником ОСОБА_2 , яка була третьою особою у справі, та їй не належить нерухоме майно, на яке звернуто стягнення за рішенням суду.

Відтак, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого документу.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано, що в 2012 році ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_3 житловий будинок та земельну ділянку та на момент придбання домоволодіння, таке майно не перебувало під будь-яким обтяженням, і на сьогоднішній день не належить ОСОБА_1 , іпотека майна належним чином не зареєстрована, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки зазначені обставини не впливають на вирішення питання про виправлення помилки допущеної при оформленні виконавчого листа.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав уважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Сичовим Олексієм Олександровичем, - залишити без задоволення.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 28 січня 2021 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус