РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, в порядку окремого провадження цивільну справу № 221/5093/20, поданої в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Волноваський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту родинних відносин, факту смерті на тимчасово окупованій території,

встановив:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та факту смерті особи на тимчасово окупованій території.

Заяву мотивувала тим, що в ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Докучаєвську Донецької області помер її дядько ОСОБА_3 .. Лікарське свідоцтво про смерть видане Республіканським бюро СМЕ. Причиною смерті стали: хронічна ішемічна хвороба серця. Заявник звернувся у Волноваський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для проведення державної реєстрації факту смерті, однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що медичне свідоцтво про смерть не відповідає вимогам діючого законодавства. Встановлення факту смерті є необхідним для отримання свідоцтва про смерть. У ході складання заяви про встановлення смерті виявилось, що відсутнєє підтвердження родинного зв`язку із померлим. Відповідно свідоцтва про народження заявниці батьками були: (мовою оригіналу) « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 ». Відповідно свідоцтва про народження матері заявниці її батьками були: (мовою оригіналу) « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 ». Відповідно свідоцтва про укладення шлюбу матір змінила прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 . Відсутність документів про народження дяді з підконтрольній території України та реєстрації його смерті, перешкоджають встановленню наших родинних відносин та оформленню спадкових прав, отримання витрат на похованнять встановленню родинних відносин та оформленню спадкових прав, отримання витрат на поховання, тому просила встановити факт того, що вона доводиться племінницею ОСОБА_3 та встановити факт його смерті на тимчасово окупованій території в м. Докучаєвськ 17.03.2021р.

У судовому засіданні представник заявника на задоволенні заявлених вимог наполягала з підстав, наведених у заяві.

Представник заінтересованої особи - Волноваського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення, допитавши свідка ОСОБА_10 , дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п.8 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з вимогами ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 05.07.1980 року, батьками записані: (мовою оригіналу) « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 ».

Відповідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 28.02.1957р., мовою оригіналу « ОСОБА_11 » її батьками були: (мовою оригіналу) « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 ». Місце народження с. Грабарівка Пірятінського району Полтавської області.

Відповідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 11.03.1972р., ОСОБА_12 уклала шлюб із ОСОБА_13 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_9 ».

Згідно запису в паспорті НОМЕР_4 на громадянина ОСОБА_3 , він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 також в с. Грабарівка Пірятінського району Полтавської області.

Свідок ОСОБА_10 також підтвердила родинний зв`язок між заявницею та ОСОБА_3 , як дядько - племінниця.

Відсутність документів про народження ОСОБА_3 з підконтрольній території України та реєстрації його смерті, перешкоджають встановленню родинних відносин із заявницею та оформленню спадкових прав, отримання витрат на поховання.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому, і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення… Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Отже, дослідивши подані заявником документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд дійшов висновку про доведеність кровного споріднення між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ступенем споріднення дядько - племінниця, повністю знайшов своє підтвердження.

Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Положеннями ст. 2 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» передбачено, що діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.

Крім того, вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справі, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства є джерелом права, зокрема рішення у справах "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey", "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia", де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Ураховуючи наведене, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд бере до уваги та надає оцінку документам про смерть особи, як доказами у справі документам, що видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно з дублікатом медичного свідоцтва про смерть №42, виданим Республіканським бюро СМЕ, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Докучаєвськ, яке є тимчасово окупованою територією України. Причина смерті - хронічна ішемічна хвороба серця.

Згідно з ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть, оскільки має розбіжності в написанні прізвищ та не може зареєструвати смерть в органах державної реєстрації, а документи, які підтверджують факт його смерті є недійсними через те, що видані незаконними органами.

За таких обставин, оскільки заявниця фактично просить встановити факт смерті особи у певний час та в певному місці, факт родинних відносин між нею та померлим, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, суд доходить висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 265, 268, 315, 317 319, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Волноваський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту родинних відносин, факту смерті на тимчасово окупованій території задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Грабарівка Пірятінського району Полтавської області, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Докучаєвськ Донецької області через хронічну ішемічну хворобу серця.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доводиться племінницею ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Докучаєвськ Донецької області.

Рішення про встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук