Ухвала

29 січня 2021 року

м. Київ

справа № 462/2590/15

провадження № 61-12955ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу Державної адміністрації залізничного транспорту України на постанову Львівського апеляційного суду від 31 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної адміністрації залізничного транспорту України, Кабінету Міністрів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Міністерство інфраструктури України, про скасування розпорядження, про звільнення, визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної адміністрації залізничного транспорту України, Кабінету Міністрів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Міністерство інфраструктури України, про скасування розпорядження про звільнення, визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати.

Під час розгляду справи позивач заявив клопотання про заміну сторони відповідача - Державної адміністрації залізничного транспорту України, на її правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Укрзалізниця».

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 04 липня 2019 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 31 липня 2020 року, у задоволенні клопотання про заміну відповідача правонаступником відмовлено.

У грудні 2020 року Державна адміністрація залізничного транспорту України звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 31 липня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просила скасувати оскаржувану постанову та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції .

У касаційній скарзі Державна адміністрація залізничного транспорту України заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що першу касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 31 липня 2020 року було подано у тридцятиденний строк з дня складання постанови суду апеляційної інстанції, а саме: 28 серпня 2020 року. Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2020 року касаційну скаргу Державної адміністрації залізничного транспорту України повернуто особі, яка її подала, у зв`язку з невиконанням ухвали Верховного Суду від 18 вересня 2020 року про усунення недоліків касаційної скарги і роз`яснено, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню Державної адміністрації залізничного транспорту України з такою касаційною скаргою після усунення обставин, що були підставою для її повернення. Ухвалу Верховного суду від 21 грудня 2020 року про повернення касаційної скарги отримано заявником 28 грудня 2020 року, та 29 грудня 2020 року вдруге направлено ним касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 31 липня 2020 року.

Заява про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню, оскільки наведені та підтверджені заявником обставини, свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.

Разом з цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

За подання касаційної скарги на ухвалу суду справляється судовий збір у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 102,00 грн (підпункт 9 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Враховуючи наведене, касаційна скарга Державної адміністрації залізничного транспорту України не відповідає зазначеним вище вимогам закону, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Згідно із частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити Державній адміністрації залізничного транспорту України, строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 31 липня 2020 року.

Касаційну скаргу Державної адміністрації залізничного транспорту України на постанову Львівського апеляційного суду від 31 липня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 25 лютого 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк