Справа №639/8406/19
Провадження № 2/642/303/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Пашнєва В.Г.,

за участю секретаря Сузанського О.І.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська Залізниця» в особі виробничого підрозділу «Харківська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» про визнання дій неправомірними, та стягнення безпідставно сплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до АТ «Українська залізниця» в особі ВП «Харківська дистанція колії» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», в якому просить визнати дії відповідача щодо нарахування їй витрат за проживання із розрахунку за чотири ліжко-місця неправомірними, стягнути з відповідача на її користь безпідставно нарахованих та сплачених коштів у розмірі 14943,16 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 з 2001 року дотепер працює в AT «Укрзалізниця». Так, з 2001 року по 2019 рік працювала у виробничому підрозділі «Харківська дистанція колії», на даний час працює у відділі аналізу інфраструктури колійного господарства структурного підрозділу «Харківський центр діагностики» філії «Центр діагностики залізничної інфраструктури» AT «Укрзалізниця», постійно мешкає та зареєстрована разом з неповнолітньою дитиною - ОСОБА_2 , 2009 р.н., в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ордеру на жилу площу в гуртожитку від 21 червня 2019 року з правом зайняття двох ліжко-місць. Зазначене нерухоме майно знаходиться на балансі виробничого підрозділу «Харківська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» AT «Українська залізниця».

Позивачка належним чином сплачує відповідачу за займане житло. У 2019 році тарифи за користування житлом стали безпідставно зростати кожного місяця.

У 2019 році позивач з відповіді на запит свого адвоката дізналася, що їй за весь цей час здійснюються нарахування оплати за житло не за фактично займані два ліжко-місця, а за чотири ліжко-місця. Фактично вона користується двома ліжко-місцями, приміщення становить 18 кв.м. та вміщує загалом не більше трьох ліжко-місць. В отриманих нею рахунках кожного місяця значиться різна сума, зокрема з лютого 2019 року по червень 2019 року сума за житлово-комунальні послуги зросла з 2393,20 грн. за місяць до 5792,36 грн. (без зазначення конкретної площі, яка враховується при нарахуванні суми житлово-комунальних витрат, та без зазначення кількості ліжко-місць, які повинні враховуватися при здійсненні розрахунку, а також без роз шифровки, з чого саме складаються послуги). При цьому приміщення гуртожитку знаходиться у занедбаному стані, не проводиться жодного ремонту приміщення.

Як вбачається з наданих відповідачем розрахунків, нарахованих оплат за чотири ліжко-місця ОСОБА_1 , за 2019 рік фактично нараховано та утримано загальну суму 29 886,32 грн. з яких: січень 2019 року - 1470,64 грн., з яких безпідставно нарахованих - 735,32 грн.; лютий 2019 року - 2393,20 грн., з яких безпідставно нарахованих - 1196,60 грн.; березень 2019 року - 4842,96 грн., з яких безпідставно нарахованих - 2421,48 грн.; квітень 2019 року - 4549,40 грн., з яких безпідставно нарахованих - 2274,70 грн.; травень 2019 року - 3021,28 грн., з яких безпідставно нарахованих - 1510,64 грн.; червень 2019 року - 3195,64 грн., з яких безпідставно нарахованих - 1597,82 грн.; липень 2019 року - 3018,72 грн., з яких безпідставно нарахованих - 1509,36 грн.; серпень 2019 року - 2527,12 грн., з яких безпідставно нарахованих - 1263,56 грн.; вересень 2019 року - 2148, 88 грн., з яких безпідставно нараховані 1074,44 грн.; жовтень 2019 року - 2718,48 грн., з яких безпідставно нараховані 1359,24 грн.

Тобто фактично з січня 2019 року по листопад 2019 року на користь відповідача позивачем сплачено 14943,16 грн. безпідставно нарахованих коштів.

Таким чином кошти в розмірі донарахувань за два койко-місця нараховані та отримані відповідачем безпідставно та підлягають поверненню на користь позивача.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 грудня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у зазначеній справі.

11 січня 2020 року представниками відповідача був наданий до суду відзив на позовну заяву, в якому вони зазначив, що вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, тому в задоволенні позову просять відмовити. В обґрунтування відзиву зазначено, що посилання позивача на Закон України «Про житлово-комунальні послуги» є помилковим, оскільки вона не є власником приміщення в гуртожитку, тому на дані правовідносини розповсюджується Примірне Положення «Про користування гуртожитками», затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 № 498. Для сім`ї ОСОБА_1 було надано окреме житлове приміщення площею 18 м.кв., на цій площі відповідно до норм п. 3 вказаного Примірного Положення може бути розміщено 3 ліжко-місця. Для зменшення оплати за проживання у гуртожитку виробничим підрозділом «Харківська дистанція колії» листом від 25.07.2019 № ПЧ-3/749 ОСОБА_1 було запропоновано інше окреме приміщення на 2 ліжко-місця, від якого позивачка відмовилась. Враховуючи вимоги п. 3 Примірного Положення щодо мінімальної норми житлової площі за період з січня по жовтень 2019 року позивачу був здійснений перерахунок вартості плати за проживання у розрахунку за три ліжко-місця, і виявлена різниця у розмірі 1654,45 грн. може бути зарахована в рахунок майбутніх платежів.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова.

Постановою Харківського апеляційного суду від 28 лютого 2020 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року залишено без змін, та цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до А.Т. «Українська Залізниця» в особі ВП «Харківська дистанція колії» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, та стягнення безпідставно сплачених коштів передано до Ленінського районного суду м. Харкова за підсудністю.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.03.2020 було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

23 квітня 2020 року позивачем була надана до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що фактично відповідач визнав неправомірність нарахування за незаймані позивачкою ліжко-місця, зробивши перерахунок з чотирьох ліжко-місць на три, однак він зроблений з суттєвими відхиленнями на користь відповідача та є нелогічним.

Позивач згідно наданого ордеру фактично займає два ліжко-місця, тому і повинен нести витрати за надані послуги з розрахунку два ліжко-місця.

28 травня 2020 року до суду надійшли заперечення представників відповідач на відповідь на відзив ОСОБА_1 , з яких вбачається, що 25.11.2019 наказом директора регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» № 519/Н затверджене нове Положення про гуртожиток виробничого підрозділу «Харківська дистанція колії» АТ «Українська залізниця». Кількість ліжко-місць в кімнатах гуртожитку становить 79, тому перерахунок було здійснено без помилок.

Крім того, вказано, що позивач відмовилася від пропозиції зайняття іншого окремого приміщення, розрахованого на два ліжко-місця.

Крім того, 02 жовтня 2020 року в судовому засіданні представником позивача - ОСОБА_3 були подані до суду пояснення, в яких зазначає, що оскільки вона звернулася до суду з даним позовом 28 листопада 2019 року з вимогою про стягнення безпідставно отриманих відповідачем коштів за період з січня 2019 року по жовтень 2019 року, нове положення «про гуртожиток» виробничого підрозділу «Харківська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» від 25.11.2019 на спірні правовідносини не розповсюджується і не має зворотної дії в часі, тому не може регламентувати правовідносини, що виникли та існувати до його прийняття. В повідомленнях (квитанціях) на оплату за проживання, які отримувала пробивач, немає даних щодо площі та з чого складається нараховані суми, на запити щодо отримання такої інформації відповіді також не отримані. Крім того, зазначає, що в Примірному положенні не встановлена верхня межа розміру житлової площі, отже проживання позивача з дитиною в кімнаті загальною площею 18 кв.м. не суперечить вказаній нормі. Відповідачами не надано жодного належного та допустимого доказу фактичної наявності та розміру витрат, хоча відповідно до Положення «Про гуртожиток» (п. 3.2) плата за користування ліжко-місцем розраховується на підставі даних обліку фактичних витрат на утримання гуртожитку за попередній період.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, посилаючись на безпідставності вимог позивача.

Суд, вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло.

Конституцією України також серед основних прав і свобод людини й громадянина проголошено право на житло.

Згідно частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до частини другої статті 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Відповідно до статті 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку.

Основні засади організаційних,господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно дост.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо.

Статтею 66 ЖК України встановлено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Відповідно до ст. 67 ЖК України, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно положень ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування житловим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строк внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату ї плату за комунальні послуги.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України № 2189-УІІІ передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а пунктом 5 частини 3 тієї ж статі Закону передбачений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Порядок користування приміщеннями, а також утримання житлових будинків визначається Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 в редакції від 14.01.2009 року і ст. ст. 20, 21 Закону України від 24.06.2004р. «Про житлово- комунальні послуги», відповідно до яких власник або споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та інше.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 з 2001 року по 2019 рік працювала у виробничому підрозділі «Харківська дистанція колії», постійно мешкає та зареєстрована з неповнолітнім сином - ОСОБА_2 , 2009 р.н., у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене нерухоме майно знаходиться на балансі виробничого підрозділу «Харківська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» AT «Українська залізниця».

Вказане житлове приміщення ОСОБА_1 займає на підставі Ордеру на жилу площу в гуртожитку № НОМЕР_2 від 21.06.2019, відповідно до якого на підставі Спільної постанови керівництва служби та керівництва профспілки служби від 21.06.2019 № 6 їй надано право заняття особою із сім`єю з двох осіб двох ліжко-місць в гуртожитку по АДРЕСА_1 . Цей ордер є підставою для вселення на надану житлову площу.

На час розгляду даної справи між сторонами не укладений договір на тимчасове проживання в гуртожитку та, відповідно, про сплату за наданні послуги витрати на утримання будинку і прибудинкової територій та житлово - комунальних послуг, проте фактично позивач проживає у гуртожитку, користується послугами водопостачання, водовідведення, електропостачання, сплачує за них, таким чином, між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Пунктом 1 частини 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Статтею 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг) . У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору.

Отже, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови від оплати таких послуг споживачем, відсутність укладеного договору не звільняє від такого обов`язку, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Як встановлено в судовому засіданні, у фактичному користуванні позивача знаходиться 2 ліжко-місця, а розмір приміщення становить 18 кв.м.

За період з січня по жовтень 2019 року відповідачем були нараховані суми плати ОСОБА_1 за гуртожиток із розрахунку за чотири ліжко-місця (з розрахунку, що в гуртожитку розміщується 100 койко-місць), а саме: за січень - 1470, 64 грн.; за лютий - 2393, 20 грн.; за березень 4842,96 грн.; за квітень - 4549, 40 грн.; за травень - 3021, 28 грн.; за червень - 3195, 64 грн.; за липень - 3018,72 грн.; за серпень - 2527, 12 грн.; за вересень - 2148, 88 грн.; за жовтень - 2718, 47 грн., а всього - 29886,30 грн.

Після отримання позовної заяви ОСОБА_1 відповідачем був здійснений перерахунок вартості плати за проживання у розрахунку за три ліжко-місця за період з січня по жовтень 2019 року з посиланням на п.3 Примірного Положення «Про користування гуртожитками» щодо мінімальної норми житлової площі на одну особу (6 м.кв.), а саме були нараховані наступні суми: січень - 1255,02 грн.; лютий - 2272, 02 грн.; березень - 4597, 73 грн.; квітень - 4319, 03 грн.; травень - 2868, 29 грн.; червень - 3033, 86 грн.; липень - 2865, 89 грн.; серпень - 2399,13 грн.; вересень - 2040, 05 грн.; жовтень - 2580, 82 грн., а загалом - 28231,85 грн. Представник відповідача зазначив, що виявлена різниця у розмірі 1654,45 грн. може бути зарахована в рахунок майбутніх платежів.

Позивач звернулась до суду із позовом 28.11.2019, та просить стягнути з відповідача кошти за період з січня по жовтень 2019.

На той час було чинне Примірне Положення «Про користування гуртожитками», затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 № 498, яке визначає порядок користування гуртожитками: жилою площею, жилими та іншими приміщеннями в них. Дія цього Положення поширюється на всі гуртожитки незалежно від форми власності.

Так, згідно п. 3 Положення жила площа в гуртожитках надається у вигляді окремого жилого приміщення для відособленого користування однієї особи чи сім`ї; у вигляді ліжко-місця для проживання одиноких осіб, які не перебувають між собою в сімейних відносинах. Розмір жилої площі, що надається в гуртожитку, не може бути менше ніж 6 кв. метрів на одну особу.

Відповідно п. 6 Положення на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає особі ордер за формою згідно з додатком, який є єдиним документом, що підтверджує право вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Під час одержання ордера пред`являються документи, що посвідчують особу наймача та всіх членів сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, - свідоцтва про народження), включених до ордера. Ордер зберігається у особи, яка вселяється на жилу площу в гуртожитку, протягом усього строку її проживання у гуртожитку.

Пунктом 7 вказаного положення закріплено, що користування жилою площею здійснюється у гуртожитках державної та комунальної форми власності - виключно за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера.

Наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані зокрема своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом (п. 11 Положення).

Згідно п. 15 Положення особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).

02 січня 2019 року начальником Харківської дистанції колії РФ «Південна залізниця» AT «Укрзалізниця» було затверджене «Положення про гуртожиток Харківської дистанції колії», яке регламентує порядок надання жилої площі в гуртожитку Харківської дистанції колії (АДРЕСА_1), порядок користування гуртожитком, його утримання, права, обов`язки та відповідальність проживаючих осіб.

Так, згідно п.п. 2.2, 2.4 п. 2 вказаного «Положення про гуртожиток Харківської дистанції колії» вселення в гуртожиток проводиться в установленому порядку завідуючим гуртожитком або працівником, який його заміщує, на підставі рішення адміністрації та профспілкового комітету Харківської дистанції колії. Завідуючий гуртожитком вказує тому, хто вселяється в гуртожиток, яка жила площа йому надана, видає необхідний інвентар, постільні речі, перепустку на право входу в гуртожиток.

Згідно п.п. 3.3 п. 3 «Положення про гуртожиток Харківської дистанції колії» особи, що проживають у гуртожитку, зобов`язані зокрема своєчасно вносити плату за користування жилою площею і за комунальні послуги. Відповідно до п.п. 3.7. п. 3 «Положення про гуртожиток Харківської дистанції колії» переселення в разі необхідності громадян з одного жилого приміщення в інше в даному гуртожитку проводиться за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та профспілкового комітету.

П.п. 5.1, 5.2 п. 5 «Положення про гуртожиток Харківської дистанції колії» плата за користування жилою площею в гуртожитку вноситься не пізніше 10-го числа наступного за оплачуваним місяця. Вартість оплати койко-місця затверджується начальником Харківської дистанції колії за розрахунком щомісячних калькуляцій експлуатації гуртожитку і є підставою для щомісячної оплати за проживання в гуртожитку.

Посилання відповідачів на нове Положення про гуртожиток виробничого підрозділу «Харківська дистанція колії» АТ «Українська залізниця», затверджене 25.11.2019 наказом директора регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» № 519/Н, згідно якого кількість ліжко-місць в кімнатах гуртожитку становить 79 і наведені розрахунки вартості одного ліжко-місця на підставі цього суд не бере до уваги, оскільки вказане Положення не стосується періоду, щодо якого заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 .

У період лютого 2019 року по жовтень 2019 року діяло Положення «Про гуртожиток ВП «Харківська дистанція колії» регіональної філії» «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», згідно зі змістом якого у гуртожитку було 100 ліжко-місць.

З наданих відповідачем розрахунків вартості койко-місця на підставі аналітичного обліку за попередній місяць (а.с. 74-83) вбачається, що вартість одного ліжко-місця у період з січня 2091 року по жовтень 2019 року (за умови розташування 100 койко-місць у гуртожитку) складала: січень - 975, 58 грн.; лютий - 598, 30 грн.; березень - 1210,74 грн.; квітень - 1137, 34 грн.; травень - 755, 32 грн.; червень - 798, 92 грн.; липень - 754, 68 грн.; серпень - 631, 77 грн.; вересень - 537, 21 грн.; жовтень - 649, 62 грн.

Позивач у встановленому порядку отримала Ордер №42 від 21.06.2019, яким їй надано право заняття особою із сім`єю з двох осіб двох ліжко-місць в гуртожитку по АДРЕСА_1 , де і мешкає разом зі своїм неповнолітнім сином - ОСОБА_2 у виділеному їй окремому житловому приміщенні для відособленого користування площею 18 кв.м. для сім`ї.

Пунктом 3 Примірного Положення «Про користування гуртожитками», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 № 498, яке визначає порядок користування гуртожитками: жилою площею, жилими та іншими приміщеннями в них, щодо мінімального розміру жилої площі, що надається в гуртожитку, у розмірі 6 кв. метрів на одну особу, не містить обмеження щодо максимального розміру, тому зайняття позивачем кімнати 18 кв.м. не суперечить Положенню, а ордером їй надано право на зайняття двох ліжко-місць без зазначення жодного розміру площі кімнати.

За вказаний період позивачем сплачено за проживання у гуртожитку на корить відповідача за займані нею койко-місця 29886,32 грн., що не оспорює відповідач.

Таким чином, вартість плати за проживання у розрахунку за два ліжко-місця за період з січня по жовтень 2019 року, враховуючи вищезазначену вартість одного ліжка-місця, становить: січень - 1951,16 грн.; лютий - 1196,60 грн.; березень - 2421,48 грн.; квітень - 2274,70 грн.; травень - 1510,64 грн.; червень - 1597,82 грн.; липень - 1509,36 грн.; серпень - 1263,56 грн.; вересень - 1074,44 грн.; жовтень - 1359,24 грн., а всього - 16159,00 грн.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, на підставі здійснення перерахунку вартості плати за проживання у розрахунку за два ліжко-місця за період з січня по жовтень 2019 року, враховуючи вартість одного ліжко-місця із врахуванням кількості койка-місць, яка була у наявності у зазначений період згідно зі змістом Положення «Про гуртожиток ВП «Харківська дистанція колії» регіональної філії» «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» (100 ліжко-місць).

Оскільки позивачем було сплачено на користь відповідача 29886, 30 грн. вартості плати за проживання із розрахунку на 4 ліжко-місця, однак в даному випадку ОСОБА_1 слід було нараховувати вартість плати за проживання із розрахунку на 2 ліжко-місця, то в даному випадку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 29886,32 грн. - 16159,00 грн. =13727,32 грн. безпідставно нарахованих та сплачених коштів.

Таким чином позов слід задовольнити - частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Виробничого підрозділу «Харківська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання дій неправомірними та стягнення безпідставно сплачених коштів - задовольнити частково.

Визнати дії Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Виробничого підрозділу «Харківська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» щодо нарахування ОСОБА_1 витрати за проживання із розрахунку за чотири ліжко-місця неправомірними.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Виробничого підрозділу «Харківська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) 13727 (тринадцять тисяч сімсот двадцять сім) грн.. 32 коп. безпідставно нарахованих та сплачених коштів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.Г.Пашнєв