ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
22 листопада 2021 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Воронкова Д.В.
при секретарі Бочаровій М.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
Згідно підпункту 1.5. Кредитного Договору позичальник зобов`язується щомісячно до останнього робочого дня кожного місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 333,33 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом починаючи з 01 жовтня 2012 року.
Відповідно до п. 6.1. Іпотечного Договору, іпотедержатель набуває право звернення стягнення на Предмет іпотеки у випадках, передбачених цим Договором та Законодавством, в тому числі у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов зобов`язання (повністю або частково), зокрема, але не виключно, якщо в строки, встановлені Кредитним договором, позичальник не поверне (повністю або частково) іпотекодержателю суму кредитних коштів, та/або не сплатить проценти за користування кредитними коштами.
Відповідно до п. 1.4. Іпотечного Договору, сторони домовилися, що для цілей цього Договору вартість Предмета іпотеки станом на 14.09.2012 становить 116 400,00 грн.
Оскільки позичальник не виконав взятих на себе зобов`язань щодо повернення сум кредиту та оплати процентів згідно із Кредитним договором всього на загальну суму 650727,62 грн, позивач має право звернути стягнення на майно, що є предметом іпотеки за Іпотечним Договором і реалізувати його для погашення вказаних вище зобов`язань у порядку, встановленому умовами Іпотечного договору згідно із чинним законодавством.
Посилаючись на вимоги ст. 572, ст. 575 ЦК України, ст. 11, 33, 38, 39 Закону України «Про іпотеку» просить суд в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну продажу предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час провадження виконавчих дій.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , будучи двічі повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, відзив на позовну заяву не подали.
На підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, без участі сторін та, відповідно до вимог 280 ЦПК України, проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд таких висновків.
14 вересня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 8977 (а.с.20-23).
Згідно із п. 1.5 Кредитного Договору позичальник зобов`язується щомісячно до останнього робочого числа місяця, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 333,33 грн та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку починаючи з 01 по 30 жовтня 2012 року на відповідні рахунки позичальника, відкриті в АТ «Ощадбанк». Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 13 вересня 2022 року.
Згідно із розрахунком заборгованості, проведеним позивачем (а.с.6-8), Станом на 18 березня 2021 року основна заборгованість за Кредитним Договором складає 650727,62 грн, яка складається з:
- 6083,04 грн. - втрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів;
- 3875,57 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту;
- 1739,65 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів.
Враховуючи,що відповідачі не скористалися своїм правом надати відзив на позовну заяву, подати до суду заперечення чи докази, що свідчать на їх користь, суд визнає вказану суму заборгованості доведеною та обґрунтованою.
13 березня 2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений Іпотечний договір № 8518, що посвідчений приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 2781 Відповідно до п. 1.2 Іпотечного Договору позивачу в забезпечення Кредитного Договору було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме, чотирьохкімнатну квартиру загальною площею 83,68 кв.м., жилою площею 50,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.16-19).
Відповідно до п. 1.1 -1.2. Іпотечного Договору, предмет іпотеки, є вищевказана квартира що може бути відчужена іпотекодавцями і на яку може бути звернене стягнення.
Згідно із п. 1.4 Іпотечного договору за взаємною згодою сторін заставна вартість Предмета іпотеки становить 116400,00 грн.
Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення вимог за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні застоводавця або третьої особи.
Згідно із ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.
Відповідно до ст.ст. 38,39 Закону України «Про іпотеку» предмет іпотеки, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення, може бути реалізований на прилюдних торгах.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, шляхом продажу на прилюдних торгах. Реалізація права позивача звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку не залежить від позасудового врегулювання спору. Оскільки між моментом звернення до суду та фактичною реалізацією предмета іпотеки сплине тривалий час, його ціна може суттєво змінитися. У зв`язку з чим вважає, що початкова ціна предмета іпотеки для його реалізації встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на час реалізації майна. Можливість та обґрунтованість зазначення початкової вартості предмета іпотеки таким чином підтверджується п. 42 постанови № 5 ПВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справи від 30 березня 2012 року.
Згідно із п. 42 Постанови, коли особа позичальника є відміною від особи іпотекодавця можливе одночасне звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення суми заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до п. 5.1. Іпотечного Договору, іпотедержатель набуває право звернення стягнення на Предмет іпотеки у випадках, виникає у разі коли зобов`язання не буде виконане у встановлений строк (термін) , а також в інших випадках, встановлених відповідно до Договору кредиту, цього Договору та відповідно до вимог законодавства.
Згідно із ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.
Отже, оскільки ОСОБА_2 не виконала взятих на себе зобов`язань щодо повернення сум кредиту та оплати процентів згідно із Кредитним договором всього на загальну суму 650727,62 грн., позивач має право звернути стягнення на майно, що є предметом іпотеки за Іпотечним Договором і реалізувати його для погашення вказаних вище зобов`язань у порядку, встановленому умовами Іпотечного договору згідно із чинним законодавством.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.
З огляду на вищенаведене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року
Дія статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах)Закону України «Про іпотеку» зупинена статтею 9 Закону України «Про тимчасові заходи наперіод проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці.
Місцем розташування нерухомого майна відповідача є м. Горлівка Донецької області, яке , відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 та від 02.12.2015 входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Тож, виконання рішення належить зупинити на час дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2270, 00 грн.
Керуючись ст.ст. 141,263-265,280 ЦПК України, суд -
В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за Кредитним договором № 8977 від 14.09.2012 перед ПАТ «Державний ощадний банк України» в розмірі 65 727,62 грн, з яких:
- 6083,04 грн. - втрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів;
- 3875,57 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту;
- 1739,65 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів
звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до Іпотечного Договору № 8518 від 14.09.2012, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 , а саме на: чотирьохкімнатну квартиру загальною площею 83,68 кв.м., жилою площею 50,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну продажу предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час провадження виконавчих дій.
Виконання рішення у частині звернення стягнення на предмет іпотеки зупинити на час дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області Д.В. Воронков