Провадження № 2-н/947/4553/21
УХВАЛА

29.11.2021 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги постачання природного газу в сумі 86365,20 грн. та судові витрати,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2021 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги постачання природного газу в сумі 86365,20 грн. та судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2021 року, справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В.

Згідно з ч.4 ст. 165 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

На виконання вказаної норми законодавства, судом було скеровано відповідний запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області та встановлено зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , яке належить до території Київського району міста Одеси, а відтак зазначена справа підсудна Київському районному суду міста Одеси.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявником не обґрунтовано з посиланням на належні докази, що боржнику ОСОБА_1 належить на праві власності нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , за якою нараховується заборгованість за послуги з розподілу природного газу, та не надано відповідних документів, що підтверджують цей факт. Жодних доказів фактичного проживання за даною адресою боржника матеріали справи також не містять, отже доказів споживання наданих послуг саме ОСОБА_1 суду не надано.

Також, у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» зазначено, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Між тим, звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення суми боргу за послуги постачання природного газу з ОСОБА_1 , заявником до суду не надано щомісячний розрахунок нарахування заборгованості за весь спірний період, а також інформацію про затверджені тарифи за якими здійснювався розрахунок наданих послуг. Тобто, правильність і безспірність розрахунку заборгованості за природний газ не підтверджена іншими письмовими доказами.

Отже, з урахуванням тих обставин, що вимоги за якими видаються судові накази, мають бути безспірними, і що наказне провадження не передбачає повідомлення сторін та залучення зацікавлених осіб, заборгованість може бути звернена лише з того боржника, стосовно якого заявлено вимоги та пред`явлено заяву.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя, відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи те, що подана стягувачем заява подана з викладеними порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, а також заявлені вимоги не є безспірними, суд вважає, що у видачі судового наказу заявникові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 165, 260, 352, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги постачання природного газу в сумі 86365,20 грн. та судові витрати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.