ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року

м. Черкаси

справа № 703/4523/19
провадження № 22-ц/821/125/21
категорія: 305010900

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.

суддів: Бородійчука В. Г., Єльцова В. О.,

секретаря: Анкудінова О. І.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості заподіяного матеріального збитку та моральної шкоди внаслідок ДТП, у складі головуючої судді Кирилюк Н. А.,

в с т а н о в и в :

07 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом вищезазначеного змісту.

03 березня 2020 року скерував до суду заяву про зміну підстав позову та зменшення позовних вимог. Та остаточно просив стягнути 65 307 грн 18 коп. вартості заподіяного матеріального збитку, непокритого сумою страхового відшкодування, та 15 000 грн 00 коп. моральної шкоди.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 листопада 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості заподіяного матеріального збитку та моральної шкоди внаслідок ДТП задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 65 307 грн 18 коп. матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП, 5 000 грн 00 коп. моральної шкоди та 703 грн 07 коп. судового збору, а всього 71 010 грн 25 коп.

Додатковим рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 листопада 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 622 грн 61 коп. витрат на правничу допомогу.

Додаткове рішення мотивовано тим, що сторона позивача не заперечувала проти заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу, клопотання про їх зменшення не подала, суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача 622 грн. 61 коп. витрат на правничу допомогу, розрахованих пропорційно розміру задоволених позовних вимог (10 000 х 5000/80 307,18).

В апеляційній скарзі, поданій 04 грудня 2020 року, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про його скасування з ухваленням нового судового рішення про збільшення розміру стягнення на її користь витрат на правничу допомогу до 5 000 грн 00 коп.

Апеляційна скарга мотивована тим, що скаржницею паралельно з приведеною апеляційною скаргою подано скаргу на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 жовтня 2020 року в якій детально наведено обставини помилковості його ухвалення, а тому у разі ухвалення нового судового рішення чи його зміни, скаржниця ОСОБА_2 просила змінити і додаткове рішення збільшивши розмір витрат на правничу допомогу, які підлягали б відшкодуванню до вищезазначеного розміру.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи вимоги приведеної апеляційної скарги у справі, предметом апеляційного перегляду є розмір витрат на правничу допомогу, що стягнуті з ОСОБА_1 на користь скаржниці у розмірі 622 грн 61 коп., що обумовлює обсяг фактичних обставин, які встановлюються при апеляційному перегляді.

Відповідно до положень ч. ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ОСОБА_2 та її представником - адвокатом Ігнатенком В. М. подано окремі заяви датовані 27 січням 2021 року про розгляд справи без їх участі. При цьому скаржниця у власній заяві наголосила на тому, що вона наполягає на вимогах заявлених нею в апеляційній скарзі на додаткове рішення.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 14 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідач надала суду договір про надання правничої допомоги від 28 січня 2020 року, пунктом 4.1 якого встановлено розмір гонорару адвоката у фіксованій сумі 5000 грн 00 коп. (т. 1 а. с.185); акт виконаних робіт до договору про надання юридичної допомоги від 28 січня 2020 року (т. 1 а. с. 188); детальний опис робіт, наданих адвокатом, та їх вартість (а. с. 189); а також дві квитанції про оплату цих робіт від 10 лютого 2020 року та 02 березня 2020 року на суму, відповідно, 2 000 грн 00 коп. і 3000 грн 00 коп. (т. 1 а. с. 186,187).

Частинами 1-2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Місцевим судом при ухваленні приведеного судового рішення, щодо вирішення питання компенсації понесених стороною відповідача витрат на правничу допомогу було враховано, що сторона позивача не заперечувала проти заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу, клопотання про їх зменшення не подавала, тому суд прийшов до висновку про стягнення їх в розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог і вказаний розмір становить 622 грн 61 коп.

Водночас, постановою Черкаського апеляційного суду від 27 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 жовтня 2020 року змінено.

Доповнено резолютивну частину рішення наступним абзацом.

Після відшкодування матеріальної шкоди замінені деталі автомобіля Ford Kuga д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: двоє дверей (передніх і задніх), які не можуть бути використані за призначенням, повернути ОСОБА_2 пропорційно до відшкодованої нею шкоди.

В решті рішення залишено без змін.

Тому підстави для збільшення розміру стягнутих із позивача на користь скаржниці витрат, відсутні. Наведені в апеляційній скарзі доводи, щодо скасування додаткового рішення, не спростовують правильні висновки суду першої інстанції та не дають правових підстав для його скасування чи зміни.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та на умовах передбачених ЦПК України.

Текст постанови складено 27 січня 2021 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

В. О. Єльцов