15.11.2021 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючого - судді Кузнєцова Д.В.,
за участі секретаря судового засідання Карпішиної С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України та на даний час проходить військову службу. На підставі ордеру на жилу площу в гуртожитку йому для проживання надано службове приміщення в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 (на теперішній час адреса: АДРЕСА_2 ). У даній квартирі зареєстрована також відповідач, яка є колишньою дружиною позивача. За словами позивача, ОСОБА_2 фактично не проживає за місцем реєстрації впродовж останніх двох років, обов`язків по утриманню житла не здійснює, її особистих речей у квартирі немає, добровільно знятись із реєстраційного обліку відповідач не бажає. У свою чергу факт реєстрації відповідача у вказаній вище квартирі створює позивачу суттєві перешкоди, зокрема, щодо сплати комунальних платежів, неможливості прописати дружину. З огляду на викладене у позовній заяві, ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_3 .
Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 23 вересня 2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляла.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
За змістом статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно із частиною четвертою статті 9 Житлового кодексу Української РСР (надалі ЖК Української РСР) ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Даною статтею також наведені випадку, за яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців.
Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Аналіз статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання.
Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Судом встановлено, що позивач є наймачем квартири АДРЕСА_4 ), що підтверджується ордером на жилу площу в гуртожитку від 31.08.2006 року. Ордер виданий на підставі спільного рішення адміністрації профспілкового комітету засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 31.07.2006 року.
Крім позивача, у вказаній квартирі також зареєстрована ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою (витяг із будинкової книги про склад сім`ї та реєстраційний облік) БУ №3 Житомирської КЕЧ р-ну від 05.01.2021 року та відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13.05.2019 року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до актів Будинкоуправління №3 Житомирської КЕЧ району від 27.04.2021 року, 01.06.2021 року, 01.07.2021 року відповідач не проживає за місцем реєстрації із 2016 року.

Таким чином, досліджені судом докази підтверджують реєстрацію місця проживання відповідача у квартирі АДРЕСА_3 та її фактичне не проживання в ній без поважних причин із 2016 року, на підставі чого суд дійшов висновку, що реєстрацією місця проживання відповідача у квартирі, яка належить на праві користування позивачу, порушуються його права як наймача та йому створюються перешкоди у користуванні нерухомим майном, через що вимоги останнього підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування нерухомим майном за вказаною адресою.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову, від сплати якого відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений при зверненні до суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 47 Конституції України, ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР, ст.ст. 10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_3 .

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 908 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя