УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцов Д.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави України в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить зобов`язати державу Україну в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відшкодувати збиток у вигляді недоотриманого доходу від недоплати пенсії з 1 січня 2021 року по 31 жовтня 2021 року в сумі 45 750 грн.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

При вирішенні питання щодо можливості розгляду справи у порядку цивільного судочинства необхідно керуватися завданнями цивільного судочинства, які передбачено у статті 2 ЦПК України, і до яких віднесено справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому суди повинні керуватися принципом правової визначеності і не допускати наявності провадження, а відтак і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами, з того самого предмета, але судами у різних юрисдикціях.

При вирішенні питання про відкриття провадження судом встановлено, що зміст і юридична природа обставин у справі не відповідає заявленим вимогам про відшкодування збитку позивачу, оскільки суть спору та заявлена як спосіб захисту форма «відшкодування збитку» безпосередньо пов`язана із зобов`язанням суб`єкта владних повноважень, в особі якого визначено відповідача за даним позовом - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, фактично здійснити перерахунок пенсійних виплат ОСОБА_1 .

Установлений нормативно-правовими актами порядок призначення та перерахунку пенсії територіальним органом Пенсійного фонду України передбачає певне рішення вказаного органу щодо призначення/перерахунку пенсії, і таке рішення в свою чергу підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

ПФУ (його територіальні органи) є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

Враховуючи те, що спір фактично виник з приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачу у вигляді не отриманого доходу від недоплати пенсії, що спричинена окремими скасованими положеннями нормативно-правових актів, суддя дійшов висновку, що вимоги за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, наведені обставини вказують на наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

У відповідності до ч. 5 ст. 186 ЦПК України суддя роз`яснює позивачу, що розгляд справи за пред`явленим позовом віднесено до юрисдикції Житомирського окружного адміністративного суду.

На підтвердження зазначених обставин суддею звернуто увагу на справи №№ 240/18741/21 та 240/23132/21 за позовами ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання відшкодувати матеріальну шкоду, що складається з недоплати пенсії, котрі перебували(-ють) у провадженні Житомирського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя Д.В. Кузнєцов