Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю. , при секретарі Бутова Ю.В.,
представник заявника (відповідача) - адвокат Трубач О.С.;
представник позивача - адвокат Єфремов В.В.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Приймак Альона Петрівна про визнання заповіту недійсним,
10.11.2021 року на адресу суду надійшли заперечення представника позивача - адвоката Єфремова В.В. щодо розподілу судових витрат. Вказані заперечення обґрунтовані відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження понесених стороною судових витрат, відсутності в переліку робіт у договорі роботи адвоката щодо підготовки та надсилання приватному нотаріусу пояснень, поняття "обговорення" також не передбачене договором, поняття "підготовка до розгляду справи" не містить в собі чіткого опису виду послуг або виконаних робіт. Вказано, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, а також те, що стороною не надано документального підтвердження понесених витрат. Просив клопотання представника відповідача залишити без задоволення.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Представник заявника (відповідача) - адвокат Трубач О.С., в судовому засіданні підтримав подане клопотання з урахуванням письмових пояснень від11.11.2021 року, просив повністю задовольнити вимоги заяви. Додатково зазначив, що заявлена до стягнення сума відповідачем йому ще не сплачена, стаття 137 ЦПК України вказує, що сума витрат має бути сплачена або підлягає сплаті. Сума до відшкодування становить 25 882 грн, з яких 25 500 грн. - гонорар, а 382 грн. - поштові витрати, вказівка про 16,5 годин участі в судових засіданнях - це для орієнтиру, в п. 2.5 договору передбачено, що за одне судове засідання 2 000 грн., клієнт вже зобов`язаний сплатити кошти.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.09.2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Приймак Альона Петрівна про визнання заповіту недійсним.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві представником відповідача до закінчення розгляду справи заявлено про судові витрати, які сторона очікує понести у розмірі 20 000 грн. У рішенні від 13.09.2021 року питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось.

Клопотання представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат подано до суду засобами поштового зв`язку 14.09.2021 року, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду від 13.09.2021 року.

На підтвердження понесених витрат представником відповідача надано копії документів:

1) договір про надання правової допомоги № 02/12/20 від 03.12.2020 року;

2) додаткова угода № 1 до договору про надання правової допомоги № 02/12/20 від 03.12.2020 року, складена 19.02.2021 року;

3) акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги № 02/12/20 від 03.12.2020 року, складений 13.09.2021 року;

4) чеки АТ "Укрпошта" на 14-ти арк.

В матеріалах справи також міститься копія ордера серії АА № 1076040 від 26.01.2021 року на надання правничої допомоги адвокатом Трубач О.С. клієнту ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги № 02/12/20 від 03.12.2020 року.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В силу вимог ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Відповідно до висновку зазначеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц та постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі № 910/12876/19, при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23.01.2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Отже, суд, розподіляючи понесені відповідачем витрати, дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази є підставою для відшкодування цих витрат.

При цьому суд враховує позицію Верховного Суду у постанові від 21.01.2021 року у справі № 280/2635/20, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено. Отже, докази оплати послуг адвоката подавати не обов`язково.

Водночас проаналізувавши акт виконаних адвокатом робіт, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

З наданого акта виконаних робіт до договору про надання правової допомоги № 02/12/20 від 03.12.2020 року, складеного 13.09.2021 року, вбачається, що загальний час витрачений адвокатом на виконання умов договору складає 39,5 годин на суму 25 500 грн., в тому числі: вивчення позову та матеріалів - 6 годин; підготовка та надсилання відзиву - 4 години; надсилання звернення нотаріусу - 1 година; підготовка та надсилання клопотань про приєднання доказів, заяви про залучення третьої особи, заяви про виклик свідків - 5 годин; обговорення справи з клієнтом - 3 години; підготовка до розгляду справи в суді - 4 години; збирання доказів - 3 години; участь в судових засіданнях - 16,5 годин (4 засідання). А також 382 грн. - поштові витрати. Разом до стягнення заявлено 25 882 грн.

З вказаного акта вбачається про участь адвоката в судових засіданнях 03.03.2021 року, 19.04.2021 року, 31.05.2021 та 13.09.2021 року, загальний час, витрачений адвокатом на засідання становить 16,5 годин, однак згідно наявних в матеріалах справи протоколів судових засідань за участю адвоката Трубач О.С., звукозапис справи здійснювався: 03.03.2021 року - з 14:50 год. по 15:02 год. (12 хв.), 31.05.2021 року - з 11:25 год. по 11:44 год. (19 хв.), 13.09.2021 року - з 14:30 год. по 16:57 год. з перервами: з 15:54 год. по 16:25 год., з 16:27 год. по 16:34 год., з 16:36 год. по 16:56 год. (1 год. 29 хв.), тобто загалом час витрачений адвокатом на участь в судових засіданнях становить 2 години.

Крім того, суд погоджується з доводами сторони позивача, що робота адвоката, зазначена в пункті 2.6 акта виконаних робіт - "підготовка до розгляду справи" тривалістю 4 години, не містить в собі чіткого опису виду послуг або виду робіт, а також робота, зазначена в пункті 2.5 акта - "обговорення справи з клієнтом" тривалістю 3 години, не передбачена договором про надання правової допомоги.

Таким чином, з урахуванням критеріїв співмірності складності справи, розумності та часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, виходячи з її конкретних обставин, а також враховуючи доводи заперечень сторони позивача щодо задоволення клопотання, в тому числі мотиви про зменшення судових витрат, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги клопотання про ухвалення додаткового рішення та стягнути з позивача на користь відповідача 10 000 грн. судових витрат, що на думку суду є достатнім та розумним розміром за проведену адвокатом роботу.

Керуючись ст. 2, 4, 81, 133, 137, 141, 264, 265, 270, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Клопотання адвоката Трубач О.С. про розподіл судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 10 000 грн.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Київського апеляційного суду.

Оскільки в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29.11.2021 року.

СуддяА. Ю. Цуранов