Справа № 700/982/20
Провадження № 2/700/62/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

при секретарі судового засідання Кравець І.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт.Лисянка цивільну справу №700/982/20 (провадження №2/700/62/21) за позовом ОСОБА_1 до Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,14 га, яка перебувала у користуванні померлого.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом та звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено.

Враховуючи вищенаведене, позивач вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , а саме: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та право користування земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,14 га.

Позивач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач представник Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення у справі можливо винести при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 04.04.2019 року). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,14 га, яка перебувала у користуванні померлого.

Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, від спадщини не відмовлялася. Бажаючи прийняти спадщину, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна. Однак, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.09.2020 року №1403/02-31 виданої державним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори.

З довідки виконавчого комітету Бужанської сільської ради Лисянського району Черкаської області від 23.10.2020 року №993 вбачається, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який розташоваий на присадибній земельній ділянці площею 0,14 га, яка належала йому на праві користування.

Крім того, відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру виданої Лисянською державною нотаріальною конторою від 31.12.2020 року №2076/01-16, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки виконавчого комітету Бужанської сільської ради Лисянського району Черкаської області від 23.10.2020 року №991, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав зі своєю дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вели спільне господарство. Дружина похоронила чоловіка за власний рахунок.

За таких обставин, позивач як спадкоємець за законом, яка фактично вступила в управління спадковим майном, вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 .

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до приписів частини 1 статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи ( спадкодавця) до інших осіб (спадкоємцям).

В той же час, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи.

Згідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 131 ЗК України, передбачено право громадян України набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування та інших цивільно-правових угод.

В той же час, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи.

Відповідно до п. 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 (із змінами, внесеними згідно з постановою ПВС України №2 від 19.03.2010 року), відповідно до ст.1225 ЦК України і ст.131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

Статтею 1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та право користування земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,14 га.

Керуючись ст.ст. 392, 1264, 1268,1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 3, 7, 10, 12, 259, 264, 265, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою с.Бужанка, Звенигородського району, Черкаської області, реєстраційний номер обліку картки платників податків: НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 04.04.2019 року).

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою с.Бужанка, Звенигородського району, Черкаської області, реєстраційний номер обліку картки платників податків: НОМЕР_2 ) право користування земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,14 га, яка розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебувала у користуванні ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 04.04.2019 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М. Яценко