Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/1135/16-ц
Провадження №2/433/318/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2021 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

за участю секретаря судового засідання Кіян А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні у залі суду в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернувся до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.06.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та відповідачем було укладено кредитний договір № 7, за яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 39950,00 грн. 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов`язалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс» зобов`язалося відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами. Таким чином, ТОВ «ПростоФінанс» відступив ТОВ «Кредитні ініціативи» право грошової вимоги за кредитним договором № 7 від 16.06.2007 року. Позивач вказує, що відповідно до умов кредитного договору первинний кредитор свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 39950,00 грн., однак відповідач у порушення умов кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 06.05.2016 має заборгованість за кредитом у сумі 35 084,08 грн., у тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 16806,94 грн.; заборгованість по відсоткам - 11781,29 грн.; комісія - 2695,92 грн.; пеня - 3799,93 грн. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитом, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1378,00 грн.

26 вересня 2016 року Троїцьким районним судом Луганської області було ухвалено заочне рішення по справі, яким позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено у повному обсязі, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором сумі 35 084,08 гривень та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 1378,00 грн. (а.с.47).

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 17 травня 2021 року заочне рішення Троїцького районного суду Луганської області від 26 вересня 2016 року № 433/1135/16-ц скасовано; справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження (а.с.84).

18 червня 2021 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позивач не визнає позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що позивачем не доведено розмір заборгованості, зазначений у позовній заяві, так як не надано первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення ( платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо). Крім того, нарахування комісії (плати за страховий платіж) вважає незаконним, оскільки суперечить положенням Закону України «Про захист прав споживачів» (а.с.87-91).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надав клопотання про розгляд справи без його участі на підставі наявних матеріалів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.147-148).

Відповідач в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.125).

Представник відповідача - адвокат Прокопенко Ю.В. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами не згодна, просить відмовити у задоволені позову. До заяви долучила копію рішення Жовтневого районного суду м.Луганська №435/8966/13 (а.с.151- 155).

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, прийшов до наступного висновку.

У відповідності до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судовим розглядом встановлено, що 16.06.2007 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит для оплати позичальником автотранспортного засобу в сумі 39950 грн. зі сплатою 9,9 % річних від непогашеної суми кредиту, комісії за управління кредитом в розмірі 0,1% від початкової суми кредиту строком до 10.06.2012 року, а відповідач зобов`язався використати кредит виключно за цільовим призначенням, повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту, комісію за управління кредитом та виконати інші грошові зобов`язання, передбачені договором, в повному обсязі, в строки та у порядку, що визначені кредитним договором (а.с.5-8).

18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов`язалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс» зобов`язалося відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами. Таким чином, ТОВ «ПростоФінанс» відступив ТОВ «Кредитні ініціативи» право грошової вимоги за кредитним договором № 7 від 16.06.2007 року (а.с.24-29).

Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість за договором № 7 від 16.06.2007, станом на 06.05.2016 становить 35 084,08 грн., у тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 16806,94 грн.; заборгованість по відсоткам - 11781,29 грн.; комісія - 2695,92 грн.; пеня - 3799,93 грн. (а.с.30).

Представником відповідача долучено до матеріалів справи копію заочного рішення Жовтневого районного суду м.Луганська від 29 жовтня 2013 року у справі №435/8966/13-ц (а.с.151-155).

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що рішенням Жовтневого районного суду м.Луганська від 29 жовтня 2013 року (справа №435/8966/13-ц) було задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 7 від 16.06.2007 року в загальному розмірі 26894,30 грн., а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 268,94 грн., а всього стягнути 27163,24 грн. (а.с.156-159).

Відповідно до інформації, наданої керівником апарату Троїцького районного суду Луганської області, зазначене рішення набрало законної сили 11.11.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Судом встановлено, що заборгованість за договором № 7 від 16.06.2007 станом на 10.07.2013 у розмірі 26894,30 грн. з яких: за кредитом - 16806,94 грн., по відсотках - 4936,83 грн., за комісією - 1349,60 грн., штраф - 3800,93 грн., стягнута в повному обсязі за рішенням Жовтневого районного суду м.Луганська від 29 жовтня 2013 року №435/8966/13-ц.

Таким чином, позивачем заявлено вимогу щодо повторного стягнення суми заборгованості за договором, що суперечить положенням статті 61 Конституції України та призведе до подвійного стягнення заборгованості за одне й те ж саме зобов`язання, а тому в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими.

Вказане стосується й нарахованих відсотків.

Так, з дослідженого вбачається, що сторона позивача приховала існуюче рішення суду, яким було стягнуто раніше з відповідача заборгованість за цим самим кредитним договором, строк дії якого закінчився 10.06.2012. Однак сторона позивача продовжувала нараховувати проценти без урахуванням раніше стягнутої заборгованості.

Проте, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення процентів, які нараховані після пред`явлення вимоги або закінчення строку кредитування не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Такі правові висновки, узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18.

Аналогічні висновки, викладені в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 175/4753/15-ц.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення основної суми заборгованості у розмірі 16806,94 грн., відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 11781,29 грн., комісії у розмірі 2695,92 грн. та штрафу у розмірі 3799,93 грн. за договором № 7 від 16.06.2007 є необґрунтованими у зв`язку з чим, не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд відмовляє ТОВ «Кредитні ініціативи» в задоволені позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Ураховуючи відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, інші доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, не мають правового значення для вирішення цієї справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки в задоволенні позовних вимог суд відмовляє, судові витрати на користь позивача стягненню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. 509, 510, 512 ЦК України, ст. 9, 10, 12, 13, 77-81, 82, 89, 141, 259, 263-265, 272-273, 280-289, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», , місцезнаходження: 04655, м.Київ, вул.Вікентія Хвойки, буд.21.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя О.І. Суський

15.11.21