Провадження № 2/752/1331/21
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
13 січня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Бродюк Л.С.
розглянувши в м. Києві в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
11.09.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
В обґрунтування заявлених вимог позивачкою зазначено, що 25.11.2014 року між нею та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір позики, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клесниченко М.О. На виконання умов договору вона передала ОСОБА_2 383 000, 00 грн., а остання зобов`язалася повернути кошти до 25.05.2015 року. Однак на момент подання позовної заяви до суду відповідачка не виконала своє зобов`язання. Крім того, відповідно до п. 8 зазначеного вище договору позики, у разі прострочення виконання зобов`язання позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 умов договору позики, що укладений 25.11.2014 року, просила стягнути на її користь 383 000, 00 грн. основного боргу, 103 793, 00грн втрат від інфляції; 26 285,34 грн. 3 % річних від простроченої суми та, а також відшкодування понесені нею витрати п о сплаті судового збору у розмірі 5 130, 78 грн.
19.03.2019 року судом було ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики задоволено.
Ухвалою суду від 15.01.2019 року за заявою ОСОБА_2 заочне рішення скасовано, справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судове засідання 13.01.2021 року відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, явку представника не забезпечила. Судові повістки надіслані на адреси відповідачки повернуто до суду з зазначенням причин повернення - адресат відсутній за вказаною адресою. Представник відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою, про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомила.
Представник позивачки подав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, та відсутності відповідачки, просив позов задовольнити у повному обсязі.
З огляду на викладене, врахувавши думку представника позивачки, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити рішення на підставі наявних у справі даних.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений до ОСОБА_2 позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25.11.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики,який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесниченко О.М. за зареєстрований в реєстрі за №4193.
Відповідно до п. п. 1, 7, 8 зазначеного вище договору позики, позикодавець при укладанні цього договору передала у власність позичальникові ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 383 000, 00 грн., строком до 25 травня 2015 року; позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання за даним договором; у разі прострочення виконання зобов`язання позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми; (а.с.4).
Відповідно до вимог статтей 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Звертаючись в суд з позовом, позивачка зазначила, що у визначений договором позики строк, відповідачка не виконала у повному обсязі свої зобов`язання щодо повернення позики.
Звертаючись до суду з заявою про перегляд ухваленого судом заочного рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , відповідачка ОСОБА_2 стверджувала про наявність доказів на підтвердження виконання нею зобов`язань за договором позики перед позивачкою, однак такі докази не були додані останньою у додатку до заяви про перегляд заочного рішення, так само і не подані суду під час судового розгляду справи по суті.
За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
Зазначені позивачкою вимоги про повернення грошових коштів, отриманих за договором позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
З підстав невиконання відповідачкою зобов`язань за зазначеними вище договором, позивач має право на отримання штрафних санкцій, які передбачені ст. 625 ЦК України.
За договором позики щодо отримання у позику грошових коштів у розмірі 383 000, 00 грн., позивач має право на втрати від інфляції у визначеному ним розмірі -103 793, 00 грн., а також на 3 % річних у розмірі 26 285, 00 грн., розрахунок яких позивачем, на думку суду, проведено правильно.
Понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 130, 78 грн., підлягають відшкодуванню відповідачкою на користь позивачки відповідно до правил ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 4, 12,13, 533, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 76, 141, 258,284,287, 354 ЦПК України, суд -
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики, яка складається з основного боргу в розмірі 383 000 грн. 00 грн., втрати від інфляції у розмірі 103 793 грн 00 коп., 3 % відсотів річних від простроченої суми у розмірі 26 285 грн, 34 коп., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 130 п`ять тисяч сто тридцять грн., 78 коп., що разом складає належну до стягнення суму в розмірі 518 209 (п`ятсот вісімнадцять тисяч двісті дев`ять) грн., 12 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя К.Г. Плахотнюк