Справа № 307/2169/20
Провадження № 2/307/1222/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., за участю секретаря судового засідання Цех Г.М., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тячів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Марич І.Ю., який діє в інтересах позивача ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_4 про стягнення шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що близько 02 год. 50 хв. 01 січня 2020року між населеними пунктами с. Бедевля та м. Тячів, відповідачка ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки "Nissan X-Nrai" державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотрималася правил дорожнього руху України, виїхала на зустрічну смугу руху та допустила зіткнення з автомобілем марки "Opel Astra G" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності позивачу і яким керувала застрахована особа ОСОБА_5 . Внаслідок наїзду на автомобіль позивача, відповідачка знищила передню частину його автомобіля. За висновком Звіту №07/02/2020 від 01.02.2020 року про визначення матеріального збитку, заподіяного власникові автомобіля марки "Opel Astra G" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту складає 161 524 грн., значення коефіцієнту зносу - 0,7, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 58 644 грн. Постановою Тячівського районного суду у справі №307/73/20 від 27 січня 2020 року відповідачку визнано винуватою у вчинення вищезазначеної дорожньо-транспортної події, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення. Просить стягнути з відповідачки ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 , у якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням його автомобіля кошти у сумі 58 644 грн. як вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу, а також витрати на оцінку завданої шкоди в сумі 2000 грн. та 5000 грн. моральної шкоди, всього 65 044 грн. та судові витрати, а також витрати на правову допомогу.

08 жовтня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 05 листопада 2020 року, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

05 листопада 2020 року розгляд справи відкладено в зв`язку з неявкою відповідачки на 04 грудня 2020 року.

04.12.2020 року розгляд справи відкладено в зв`язку з клопотанням відповідачки на 26 січня 2021 року.

29 грудня 2020 року, відповідачка ОСОБА_4 надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою слід відмовити, позов в частині стягнення з неї 5000 грн. моральної шкоди задовольнити частково, зменшивши розмір відшкодування до 500 грн. Посилаючись на те, що вважає заявлені ОСОБА_3 , позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до звіту №07/02/2020 від 01.02.2020 року про визначення матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля "Opel Astra G", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 58644,40 грн., ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження та вартість матеріального збитку становлять 29044,77 грн., а ринкова вартість автомобіля після його пошкодження у звіті не визначена. Беручи до уваги вищенаведене а також те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача згідно звіту оцінювача складає 58644,40 грн., що перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження - 29044,77 грн., то такий відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» являється фізично знищеним. В свою чергу, різницю між ринковою вартістю автомобіля на момент пошкодження та його ринковою вартістю після пошкодження, на відшкодування якої, має право позивач в позові не визначено та з наданих до позовної заяви доказів, встановити не можливо, а тому вимога про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 58644 грн. є не доведеною. Крім того, позивач ОСОБА_3 не надав жодних доказів, які б підтверджували обставини, що вказані факти мали місце, а також заявлений розмір грошового відшкодування моральної шкоди. Водночас, відповідач ОСОБА_4 має на утриманні двох малолітніх дітей, яких виховує одна, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про народження від 17.10.2013 року та рішенням Тячівського районного суду від 03.08.2020 року. Відтак, звернення ОСОБА_3 в суд з позовною вимогою про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн., які для відповідача непосильні, призведе до позбавлення її сім`ї засобів до існування, тому наявні підстави для зменшення розміру їх відшкодування.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просив його задовольнити, в частині стягнення витрат на правову допомогу відмовився. Крім того, додав що вимога заявлена в розмірі вартості відновлювального ремонту у зв`язку з тим, що автомобіль зареєстрований за кордоном і для його перереєстрації необхідний виїзд даним автомобілем за кордон та не погодився з тим, що автомобіль є фізично знищеним.

Представник відповідачки ОСОБА_6 , в судовому засіданні просив в задоволенні позову про стягнення з відповідачки ОСОБА_4 матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою відмовити, а позов в частині стягнення з неї 5000 грн. моральної шкоди задовольнити частково, зменшивши розмір відшкодування до 500 грн.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що о 02 год. 50 хв. 01 січня 2020 року між населенимипунктами с.Бедевля та м.Тячів, відповідачка ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки "Nissan X-Nrai" державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахувала дорожню обстановку, не впоралась з керуванням, виїхала на зустрічну смугу руху та допустила зіткнення з автомобілем марки "Opel Astra G" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

Постановою Тячівського районного суду від 27.01.2020 року, яка набрала законної сили 06.02.2020 року, винною у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідачку ОСОБА_4 та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень (а.с. 9).

Факт ДТП також стверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №065746 (вих.№2-14/106/34/1-20 від 08.01.2016 року), відповідно до якої учасниками є ОСОБА_4 , жителька АДРЕСА_1 , яка перебувала за кермом легкового автомобілямарки "Nissan X-Nrai" номерний знак НОМЕР_1 та ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_2 , який перебував за кермом легкового автомобілямарки "Opel Astra G" номерний знак НОМЕР_2 ; місце скоєння вул. Центральна, с. Бедевля, Тячівський район, Закарпатська область; дата скоєння 01.01.2020 року; вид ДТП - зіткнення лобове (а.с. 7).

Постановою Тячівського районного суду від 27.01.2020 року, яка набрала законної сили 06.02.2020 року, провадження по справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 10).

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (техпаспорту) НОМЕР_3 вбачається, що власником транспортного засобу - легкового автомобіля марки "Opel Astra-G-СС" реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 (а.с. 11-13).

Відповідно до полісу № АО/6815850 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, автомобіль марки "Opel Astra G" реєстраційний номер НОМЕР_2 являється застрахованим, страхувальник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страховик АТ «СГ «ТАС» (приватне), строк дії з 31.12.2019 по 30.03.2020 року (а.с. 14).

Згідно звіту № 07/02/2020 року від 01.02.2020 року про визначення матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля "Opel Astra G" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) - НОМЕР_4 , виготовленого оцінювачем ОСОБА_8 , вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження вищевказаного автомобіля, власником якого є ОСОБА_3 , в дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 01.01.2020 року дорівнює ринковій вартості досліджуваного автомобіля до пошкодження і становить 29 044 (двадцять дев`ять тисяч сорок чотири) гривні 77 коп., вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 58 644 (п`ятдесят вісім тисяч шістсот сорок чотири) гривні, 40 коп (а.с. 15-41).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України №8 від 17.10.2013 року та рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 03.08.2020 року, яким з ОСОБА_9 на користь відповідачки ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини встановлено, що у позивачки ОСОБА_4 , є двоє неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.80-81).

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдананеправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповіднодо реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1187 ЦК України визначено, зокрема що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", чітко регламентується порядок застосування законодавства, що регулює відносини з відшкодування шкоди, затвердженої джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 4 вказаної Постанови, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Разом з цим, відповідно до п. 15 Постанови, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано cт. 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року N1961-IV, який згідно зі cт. 8 Цивільного кодексу України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З досліджених в судовому засіданні звіту про визначення вартості матеріального збитку № 07/02/2020 від 01.02.2020 року встановлено, що відновлювальний ремонт з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого автомобіля "Opel Astra G" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 58 644 грн. 40 коп. є економічно необґрунтованим, оскільки ринкова вартість даного транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди становить 29 044 грн. 77 коп., та доказів того, що автомобіль фактично було відновлено, а власником були сплачені кошти на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, позивачем не надано.

Транспортний засіб "Opel Astra G" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 не визнано фізично знищеним, крім того належних та допустимих доказів вартості даного автомобіля після ДТП не надано, звіт про визначення матеріального збитку № 07/02/2020 від 01.02.2020 року таких даних також не містить, клопотання про призначення по справі експертизи сторони не заявляли, тому суд вважає, що стягненню підлягає шкода у розмірі, який відповідає вартості матеріального збитку завданого дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 29 044 гривень 77 копійок.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із нищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявністю її вини.

Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В обґрунтування цієї частини позовних вимог, позивач зазначив про те, що моральна шкода полягала у душевних стражданнях, яких він зазнав через знищення та пошкодження його майна.

Аналізуючи зібрані докази, суд визнає факт заподіяння позивачу ОСОБА_3 у зв`язку з протиправною винною поведінкою відповідачки ОСОБА_4 , моральної шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01 січня 2020 року. Проте, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, суд вважає розмір моральної шкоди, пред`явлений позивачем до стягнення у розмірі 5 000,00 гривень - є завищеним, та зазначений розмір, на думку суду, не знайшов свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи.

Отже, при визначені розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачу душевних страждань та вважає за можливе позов в частині відшкодування заподіяної моральної шкоди задовольнити частково на суму 2 000,00 гривень, яка підлягає стягненню та буде достатньою для відновлення його нормальних життєвих зв`язків.

При винесенні судового рішення, у відповідністю з ст. 141 ЦПК України, суд також вирішує питання щодо розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Таким чином, з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог. Однак, оскільки положенням Закону України «Про судовий збір», а саме, ст. 4 передбачено мінімальну ставку судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позову до суду майнового характеру в розмірі 840, 80 грн., що й було сплачено позивачем, тому з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Крім того, позивач поніс витрати за проведення оцінки завданої шкоди, а саме звіту про визначення вартості матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля "Opel Astra G" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №07/02/2020 від 29.01.2020 року з якої вбачається, що ОСОБА_3 , за виготовлений звіт сплатив грошові кошти в сумі 2000,00 гривень (а.с. 43).

Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати за проведення оцінки завданої шкоди, в розмірі 2 000,00 (дві тисячі) грн.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 81, 209, 258-259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 29044 (двадцять дев`ять тисяч сорок чотири) грн. 77 коп. матеріальної шкоди, 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. витрат за проведення оцінки завданої шкоди, 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. моральної шкоди та 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судових витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .

Відповідачка: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складено 29 січня 2020 року.

Суддя: М.Д.Стецюк