Справа № 490/3975/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Ковальової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.06.2019 року по справі №490/3975/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

12.01.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просить суд скасувати заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.06.2019 року по справі № 490/3975/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування заяви посилається на те, що вказаним заочним рішенням стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 662 965, 32 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 8 545,70 грн.

Поряд з цим, в матеріалах справи відсутні допустимі докази того, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи та забезпечений можливістю здійснення своїх процесуальних прав сторони у позовному провадженні.

Крім того, в матеріалах справи відсутні допустимі докази вручення та/або надіслання відповідачу копії заочного рішення в порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України. Фотокопію заочного рішення отримано відповідачем 23.12.2020 року через свого представника під час ознайомлення з матеріалами справи.

ОСОБА_1 також посилається на те, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом, оскільки зі змісту доданих до позовної заяви копій розписок про отримання позики, оригіналів розписок, вбачається, що перша позика у сумі 14 000 дол. США отримана 26.07.2013 року,Ю друга та третя у сумі 8 000 дол. США та 11 730 дол. США отримані 10.10.2013 року. Строки виконання кожного з вказаних зобов`язань визначений в 1 рік, отже останній строк звернення до суду в межах загального строку позовної давності три роки, є 26.07.2017 року та 10.10.2017 року відповідно. Зазначає, що посилання позивачки на зупинення перебігу позовної давності у період з 15.03.2016 року по 22.02.2018 року не підтверджено допустимими доказами, які б узгоджувались з положеннями ст. 263 ЦК України.

За таких обставин, заява відповідача про застосування позовної давності, подана ним до винесення рішення, могла б бути підставою для відмови у задоволенні позову. Натомість, внаслідок неповідомлення відповідача про розгляд справи, останній був позбавлений реальної можливості заявити про застосування позовної давності у даній справі.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Від позивача - ОСОБА_2 , до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи в звязку з хворобою представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

При цьому, відповідно до частини другої статті 286 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження

Виходячи з вказаних вимог ЦПК України, суд розглядає заяву за відсутність учасників справи, належним чином повідомлених про день та час розгляду заяви, за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.06.2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 662 965 грн. 32 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору в розмірі 8 545,70 грн.

В матеріалах справи містятьсяся відомості про реєстрацію місця проживання відповідача - ОСОБА_1 , згідно з якими, з 01.02.2007 року зареєстроване місце проживання останнього - АДРЕСА_1 .

23 жовтня 2018 року судом була направлена судова повістка ОСОБА_1 за адресою його реєстрації - АДРЕСА_1 , яка була повернута до суду 01.11.2018 року в зв`язку із закінченням терміну зберігання.

В подальшому, 10 червня 2019 року, виклик відповідача в судове засідання, яке призначене на 25 червня 2019 року, було здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті.

Щодо аргументів заявника, про неможливість виклику відповідача до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки відомо його реєстрація місця проживання, суд зазначає таке.

Частиною 11 статті 128 ЦПК України встановлено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно з абзацом другим статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" - реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Враховуючи не отримання відповідачем поштових відправлень, судом, на підставі відповідної норми процесуального закону, було вжито всіх заходів, щодо повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи №490/3975/18.

Таким чином, з урахуванням приписів частини 11 статті 128 ЦПК України, відповідач - ОСОБА_1 , був повідомленим про дату, час і місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьому, хоча заявник і посилається на докази, які на його думку мають істотне значення для правильного вирішення справи, але з огляду на приписи ч. 1 ст. 288 ЦПК України, його заява про скасування заочного рішення має бути залишена без задоволення, оскільки, в даному випадку, наявна лише одна з двох умов, одночасна наявність яких є необхідною для скасування заочного рішення.

Відповідно до ч. 4ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст.287, 288 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.06.2019 року по справі № 490/3975/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Відповідач має право на оскарження заочного рішення суду в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали.

Суддя О.В. Саламатін