Справа № 428/145/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Корнєвої Ю.П.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сєвєродонецьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії

1.1. ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на наступне.

Заявник перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. На момент смерті вони з чоловіком проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . Під час сумісного проживання заявник знаходилася на утриманні свого чоловіка, оскільки отримувала пенсію у розмірі значно нижчому, ніж її чоловік. У листопаді 2020 року вона звернулася до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою для оформлення пенсії у зв`язку зі втратою годувальника, проте їй було відмовлено, оскільки не надано документів про перебування та утриманні. Таким чином, з метою оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника заявник звернулася до суду з даною заявою та просить встановити факт її перебування на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_3 .

1.2. В.о. начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області надала до суду письмові пояснення по справі, в яких вказала, що сам по собі факт отримання заявником доходу у меншому розмірі, ніж у її померлого чоловіка, не є підставою для задоволення заяви. Доказів про те, що чоловік заявника надавав їй допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, до суду не надано. Заявник та її чоловік були зареєстровані за різними адресами. Належним способом захисту прав заявника є оскарження рішення УПФУ, а не встановлення факту перебування на утриманні. Розмір пенсії заявника перевищує прожитковий мінімум. Управління заперечує проти задоволення вимог ОСОБА_4 та просить відмовити у їх задоволенні.

1.3. В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Заявник додатково пояснила, що її чоловік дійсно був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проте до часу своєї смерті проживав з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Вона не може отримати довідку про сумісне проживання від уповноважених органів, адже її чоловік був зареєстрований за іншою адресою, ніж вона.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи присутня не була, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

1.4. Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що заявник та її чоловік були його сусідами по дачі неподалік від селищ Борівське та Синецький міста Сєвєродонецька. Він знайомий та товаришує з ними з 1989 року. Чоловіка заявника звали ОСОБА_3 . Йому відомо, що чоловік заявниці матеріально її утримував, оскільки розмір його пенсії був близько 6000 грн., а розмір пенсії заявниці близько 2000 грн. Заявниця та її чоловік проживали разом АДРЕСА_3 , він був у них в гостях.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що заявник є її подругою на протязі останніх 15 років, вони також є сусідками по дачі. Заявник проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 . Чоловік заявника отримував значно більший розмір пенсії близько 6000 грн., а розмір пенсії заявниці близько 2000 грн. Заявниця була на утриманні свого чоловіка, про що їй відомо внаслідок спілкування з нею.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Згідно із копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 24.11.2020 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 11 квітня 1995 року, про що 10.04.1995 зроблено відповідний актовий запис № 202.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 27.11.2000 Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована з 11.07.1989 за адресою: АДРЕСА_1 .

2.2. Згідно з копією довідки про доходи № 7391 5130 6583 4310, виданої 04.12.2020 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області та отримує пенсію за віком, розмір якої за період з червня по серпень 2020 року складав 2191,59 грн. щомісяця, а з вересня по листопад 2020 року - 2224,65 грн. щомісяця.

Відповідно додовідки № 5443 1143 2644 1415 , виданої 19.01.2021 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, ОСОБА_3 , знаходився на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області та отримував пенсію за віком, розмір якої за період з січня 2020 року по квітень 2020 року складав 5708,52 грн. щомісяця, з травня по червень 2020 року - 6296,82 грн., з липня по листопад 2020 року - 6313,10 грн.

2.3. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 24.11.2020 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сєвєродонецьк Луганської області.

25.11.2020 заявник звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з заявою про перехід на пенсію у зв`язку зі втратою годувальника.

Відповідно до копії рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області №9181/2020 від 30.11.2020 ОСОБА_1 відмовлено у переході на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за заявою від 25.11.2020 у зв`язку з ненаданням документу, який підтверджує факт перебування на утриманні померлого годувальника.

3. Релевантні джерела права

3.1. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

3.2. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Згідно із ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається, зокрема, в разі смерті пенсіонера незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

3.3. Відповідно до п.п. 9 п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 із змінами та доповненнями, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Згідно із п. 2.11 вищевказаного Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

3.4. Згідно із ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

3.5. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Враховуючи вищевикладені письмові докази та показання свідків судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.04.1995, були зареєстровані за різними адресами в м. Сєвєродонецьку (що визнається як заявником, так і занітересованою особою), але разом фактично та постійно проживали за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, розмір пенсії померлого ОСОБА_3 в сумі 6313,10 грн. на місяць значно перевищував розмір пенсії ОСОБА_1 в сумі 2224,65 грн. на місяць (до часу смерті ОСОБА_3 у жовтні 2020 року), і був основним та постійним джерелом засобів до існування ОСОБА_1 , яка була непрацездатним членом сім`ї у зв`язку із досягненням пенсійного віку.

Вказані обставини свідчать про те, що пенсія ОСОБА_3 була основним та постійним джерелом засобів до існування ОСОБА_1 .

Факт реєстрації заявника та її померлого чоловіка за різними адресами не свідчить про не доведення факту перебування заявника на утриманні.

По-перше, згідно із ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік не проживають спільно.

По-друге, показаннями свідків достовірно підвтерджується, що заявник та її померлий фактично та постійно проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

4.2. Суд звертає увагу на те, що заявник отримала від Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області рішення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 не надала документ, що засвідчує факт перебування наа утриманні померлого годувальника.

Отже, Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області вважає недоведеним факт перебування заявника на утриманні померлого чоловіка.

Пункт 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прямо вказує, що у разі неможливості надати документи, які перелічені у ньому, факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Вищевказані обставини підтверджують, що встановлення факту перебування заявника на утриманні має юридичне значення для заявника і без встановлення цього факту заявник не зможе реалізувати своє право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Суд вважає необгрунтованими посилання УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області на те, що належним способом захисту прав заявника є оскарження рішення про відмову у переході на пенсію у звязку із втратою годувальника. На думку суду, з урахуванням реєстрації місця проживання заявника та її померлого чоловіка за різними адресми, та як наслідок, відсутності можливості у заявника отримати довідку про сумісне проживання із померлим годувальником, у заявника немає підстав піддавати сумніву законність рішення органу Пенсійного фонду про відмову у переході на пенсію у звязку із втратою годувальника. За таких обставин, лише встановлення факту перебування заявника на утриманні є єдиним належним способом захисту прав заявника. Після встановлення цього факту, заявник має право повторно звернутися до компетентного органу Пенсійного фонду із заявою про перехід на пенсію у звязку із втратою годувальника, додавши до такої заяви рішення суду про встановлення відповідного факту.

Посилання УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області на постанову Луганського апеляційного суду від 11.08.2020 по справі № 428/10446/19-ц є неспроможними, осікльки у справі № 428/10446/19-ц були зовсім інші фактичні обставини, а предметом вимог було встановлення фактів належності довідок про заробітну плату для нарахування пенсії та про підтвердження пільгового трудового стажу. Суд повторює, що в даному випадку оскарження заявником рішення органу Пенсійного фонду буде неефективним способом захисту прав заявника.

Стосовно тверджень про те, що заявниця отримує пенсію, не нижчу за розмір прожиткового мінімуму, суд зазначає, що сам по собі факт отримання пенсії, який забезпечує прожитковий мінімум, не має правового значення для вирішення подібних спорів. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у справі № 210/343/19.

4.3. Суд вважає необґрунтованими посилання Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на те, що між учасниками цієї справи виник спір про право, з огляду на таке.

Системно проаналізувавши письмові пояснення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області та рішення вказаного Управління від 30.11.2020, можливо дійти висновку, що доводи заінтересованої особи стосуються виключно недоведення заявником обставин, на які вона посилається в обґрунтування заявлених вимог, що не є по суті підтвердженням наявності спору про право.

При цьому необхідно ураховувати, що у кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору про право.

Право заявника на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника за умови надання відповідних документів (зокрема, документа про перебування члена сім`ї на утриманні або рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні) Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області не заперечувало, що убачається із його рішення від 30.11.2020. Разом із тим, саме по собі посилання вказаного Управління на існування між ним та заявником спору про право не може беззаперечно свідчити про наявність такого спору.

Аналогічний підхід до визначення того, чи існує між учасниками справи спір про право, застосовано Верховним Судом в постанові від 30 жовтня 2019 року по справі № 296/289/19.

4.4. Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні підлягає задоволенню.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі ч. 7 ст. 294 ЦПК України суд вважає, що судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на утриманні її чоловіка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 17 листопада 2020 року включно.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін