Провадження № 2/761/3014/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участю секретаря Войновського О.І.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу зі сплати аліментів та аліментів на утримання повнолітньої доньки,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач) про стягнення боргу зі сплати аліментів та аліментів на утримання повнолітньої доньки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що до 21 грудня 2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, від шлюбу мають спільну доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до Свідоцтва про зміну імені від 29 жовтня 2015 року, серія НОМЕР_1 ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_6 .

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2015 року відповідач повинен був виплачувати аліменти з 12.04.2016 року і до повноліття дитини. З метою забезпечення виконання рішення суду, Шевченківським районним відділом Державної виконавчої служби м. Києва було арештовано майно боржника.

Станом на дату подання позовної заяви, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з позивачем та навчається на 2 курсі Національного університету біоресурсів і природокористування України.

Крім того, у відповідача наявна заборгованість з виплати аліментів, добровільно надати матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач відмовляється.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання доньки, згідно виконавчого листа №761/14936/16-ц, виданий 27.03.2017 року, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 неустойку в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення заборгованості та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання повнолітньої доньки до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.05.2018 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Стягнуто з ОСОБА_3 на корить ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів в сумі 30004,37 грн., неустойку від суми несплачених аліментів в розмірі 8747,61 грн., та стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_7 , яка продовжує навчання в розмірі 1700 грн., щомісячно починаючи з 20.09.2017 року і до досягнення ОСОБА_7 двадцяти трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за умови продовження навчання.

Ухвалою суду від 12.06.2020 року, скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03.05.2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу зі сплати аліментів та аліментів на утримання повнолітньої доньки і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

26.08.2020 року, 12.11.2020 року та 19.01.2021 року позивач в судові засідання не з`явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином. Заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

В судовому засіданні 19.01.2021 року представник відповідача просив суд про залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною не явкою позивача.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 07 липня 1989 року по справі «Юніон Аліметаріа Сандерс С.А. проти Іспанії», зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Незважаючи на те, що позивач була ініціатором судового процесу, вважаючи, що її права були порушені, в подальшому свідомо нехтувала своїми процесуальними правами та обов`язками, не з`являючись у судові засідання.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із постановою Верховного Суду від 22.05.2019 року (справа №310/12817/13 провадження №61-36375св18) суд прийшов до висновку, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

З огляду на зазначене, вбачається що позивач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судових засідань повторно не з`явився в судове засідання та не надавав суду клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вищевикладених обставин суд, з урахуванням строків розгляду справи, часу знаходження справи у провадженні суду, поведінки позивача щодо виконання нею свого обов`язку щодо явки в судове засідання, відсутності заяви про розгляд справи за її відсутності, вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду.

При цьому суд зазначає, що залишення заяви без розгляду не позбавляє позивача права повторно звернутись до суду з даною заявою.

За таких обставин, керуючись 128, 130, 223, 257, 259, 260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу зі сплати аліментів та аліментів на утримання повнолітньої доньки - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст ухвали суду складено: 22.01.2021 року.