Справа № 305/1158/21
Провадження по справі 2/305/600/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Вербещука В.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства "Рахівське лісове дослідне господарство" про визнання незаконним та скасування наказу на переведення на іншу посаду, поновлення на попередній посаді,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Державного підприємства "Рахівське лісове дослідне господарство" про визнання незаконним та скасування наказу на переведення на іншу посаду, поновлення на попередній посаді.

Позовні вимоги мотивує тим, що наказом по Рахівському державному лісогосподарському підприємстві №98-к від 29.11.1996, його, ОСОБА_3 призначено на посаду лісничого Білотисянського лісництва цього держлісгоспу з посадовим окладом згідно штатного розпису. У подальшому, у жовтні 2005 року, наказом по Державному комітеті лісового та мисливського господарства України №438 назву вказаного держлісгоспу змінено на Державне підприємство "Рахівське лісове дослідне господарство", про що свідчить запис у його трудовій книжці від 04.10.2005, і відповідно він продовжував працювати на посаді лісничого Білотисянського лісництва до 27.05.2021. 27.05.2021 наказом по ДП "Рахівське ЛДГ" "Про переведення ОСОБА_3 лісничм на Рахівське лісництво" №99-к його, ОСОБА_3 лісничого Білотисянського лісництва переведено на посадцу лісничого Рахівського лісництва цього держлісгоспу з 27.05.2021 з посадовим окладом згідно штатного розпису. Підставою такого переведення відповідно до наказу №99-к від 27.05.2021 стала ніби-то виробнича необхідність з посиланням на ст.32 КЗпП України. Вважає таке рішення незаконним, необгрунтованим, прийнятим з порушенням законодавства про працю. Відповідач при застосуванні такого заходу, як переведення на іншу посаду, обмежився лише загальним посиланням на виробничу необхідність та положеннями ст.32 КЗпП України без зазначення її частини, внаслідок чого прийняв рішення, яке жодним чином не грунтується на вимогах закону. Так, в порушення вимог законодавства про працю, відповідач будь-якої письмової згоди від нього не вимагав та він такої не надавав. Вважає, що застосування такого словосполучення як "виробнича необхідність" у наказі про його переведення є безпідставним та не грунтується на вимогах чинного законодавства про працю. Будучи незаконно переведеним на посаду лісничого Рахівського лісництва ДП "Рахівське ЛДГ", він зрозумів, що так званої виробничої необхідності, як і підстави для його переведення на посаду лісничого Рахівського лісництва без його згоди та ще й без визначеного законом терміну, не було. До 27.05.2021, вказана посада не була вакантною, її обіймав досвідчений працівник ОСОБА_4 , який має тривалий стаж роботи на відповідній посаді, за місцем роботи характеризується, як кваліфікований керівник структурного підрозділу держлісгоспу та здатен вирішити усі наявні проблемні питання в організації виробництва і праці у лісництві та забезпечити нормальну роботу цього структурного підрозділу. Наведене підтверджується тим, що на час винесення наказу про його переведення, Рахівське лісництво ДП "Рахівське ЛДГ"" функціонувало у звичному режимі, нестандартних ситуацій у діяльності лісництва чи загрози для їх створення не було та на даний час немає. Крім того, на час прийняття оскаржуваного наказу жодних змін в організації виробництва і праці як держлісгоспу в цілому, так і в його структурних підрозділах (лісництвах) не відбулось, тому підстав для прийняття такого рішення у відповідача також не було. На час підготовки позовної заяви, він будучи на посаді лісничого Рахівського лісництва, заробітноїплати ще не отримував, однак, йому відомо, що посадовий оклад (ставка) лісничого Рахівського лісництва ДП "Рахівське ЛДГ" є меншим за свїм розміром, ніж посадовий оклад лісничого Білотисянського лісництва цього лісгоспу. Наведене дає підстави зробити висновок, що відповідач , прийнявши рішення про його переведення, фактично незаконно змінив умови трудового договору в односторонньому порядку, чим грубо порушив його конституційні права на працю та винагороду за неї. Більше того, 04.07.2021, йому виповнилося 60 років, а тому розмір заробітної плати має для нього істотне значення, зокрема для подальшого визначення розміру пенсії. На підставі наведеного, просив визнати незаконним та скасувати наказ по Державному підприємству "Рахівське лісове дослідне господарство" №99-к від 27.05.2021 "Про переведення ОСОБА_3 лісничим на Рахівське лісництво". Поновити ОСОБА_3 на посаді Білотисянського лісництва ДП "Рахівське ЛДГ" з 27.05.2021. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді Білотисянського лісництва ДП "Рахівське ДЛГ".

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_5 від 06.07.2021 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено справу до підготовчого засідання на 04 серпня 2021 року. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву.

21.07.2021 відповідачем подано через канцелярію суду відзив на позовну заяву.

У відзиві директор ДП "Рахівське ЛДГ", В. Шемота позовні вимоги не визнає та вважає їх безпідставними, виходячи з наступного. Вважають, що позивача було саме переміщено, а не переведено на роботу лісничого Рахівського лісництва, оскільки залишилися незмінними всі суттєві умови трудового договору (спеціальність, кваліфікація, найменування посади) та відбулась лише зміна робочого місця (тобото місця безпосереднього виконання роботи), тому відповідно до ч.2 ст.32 КЗпП України не потребує згоди працівника переміщення йог на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Також зазначили, що наказом від 01.07.2021 №113 "Про надбавку" встановлено надбавку за складність, напруженість у роботі у розмірі 25% посадового окладу з 01.07.2021 ОСОБА_3 , лісничому Рахівського лісництва, у зв`язку з чим підприємством забезпечено розмір заробітної плати позивача на рівні не нижче ніж на посаді лісничого Білотисянського лісництва. Вищенаведене спростовує доводи позовної заяви про порушення ДП "Рахівське ЛДГ" трудового законодавства при прийнятті наказу від 27.05.2021 №99-к та щодо необхідності отримання згоди працівника на вказане переміщення. На підставі наведеного просив відмовити у задоволенні позову у повнму обсязі.

07.10.2021, представником відповідача Державного підприємства "Рахівське лісове дослідне господарство", В. Шемота подано, через канцелярію суду клопотання про закриття провадження. Клопотання мотивує тим, що згідно наказу №136-к ДП "Рахівське ЛДГ" від 23.07.2021, ОСОБА_3 звільнено з посади лісничого Рахівського лісництва за угодою сторін за п.1 ст.36 КЗпП України. Вважає що цей факт підтверджує відсутність предмета спору та є підставою для закриття провадження.

Ухвалою суду від 11.10.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Державного підприємства "Рахівське лісове дослідне господарство", В. Шемота про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства "Рахівське лісове дослідне господарство" про визнання незаконним та скасування наказу на переведення на іншу поосаду, поновлення на попередній посаді.

Ухвалою суду від 11.10.2021 підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача, адвокат Поштак Ю.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача, Державного підприємства "Рахівське лісове дослідне господарство", Тулик О.П. у судовому засіданні позов не визнала з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Просила відмовитиу задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши учасників судового розгляду, ослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, взявши до уваги відзив на позовну заяву, заперечення на відзив, суд, прийшов до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст.2 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП) працівник реалізує своє право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з відповідачем Державним підприємством "Рахівське лісове дослідне господарство"

Наказом від 29.11.1996 за №98-к, ОСОБА_3 призначений на посаду лісничого Білотисянського лісництва Рахівського державного лісогосподарського підприємства.

Згідно запису №29 від 04.10.2005 у трудовій книжці позивача ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , Рахівське державне лісогосподарське підприємство перейменоване в Державне підприємство "Рахівське лісове дослідне господарство".

Наказом №99-к від 27.05.2021, ОСОБА_3 , лісничого Білотисянського лісництва переведено лісничим на Рахівське лісництво з 27 травня 2021 року, з посадовим окладом згідно штатного розпису, на підставі ст.32 КЗпП України (у зв`язку з виробничою необхідністю).

За змістом ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Строки звернення працівника до суду за вирішенням трудового спору як складова механізму реалізації права на судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників трудових правовідносин.

Згідно з ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Для встановлення початку перебігу строку у справах про звільнення визначальними є такі юридично значимі обставини, як вручення копії наказу про звільнення або день видачі трудової книжки.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 16 березня 2016 року у справі №6-2426цс15, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року №9 встановлені статями 228,233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає не можливим поновити порушений строк. Передбачений ст.233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Згідно ст.21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

У відповідності до ч.1 ст.32 КЗпП України, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Частина 2 статті 33 КЗпП України передбачає випадки переведення працівника на іншу роботу без згоди працівника. Зокрема, власник або уповноважений ним орган має право перевести працівника строком до одного місяця на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди, якщо вона не протипоказана працівникові за станом здоров`я, лише для відвернення або ліквідації наслідків стихійного лиха, епідемій, епізоотій, виробничих аварій, а також інших обставин, які ставлять або можуть поставити під загрозу життя чи нормальні життєві умови людей, з оплатою праці за виконану роботу, але не нижчою, ніж середній заробіток за попередньою роботою.

Судом достовірно встановлено та визнано відповідачем, що при винесені оскаржуваного наказу №99-к від 27.05.2021 "Про переведення ОСОБА_3 лісничим на Рахівське лісництво", у позивача ОСОБА_3 не відбиралась письмова згода на переведення його на посаду лісничого Рахівського лісництва.

Також, судом встановлено, що були відсутні підстави передбачені ч.2 ст.33 КЗпП України для переведення позивача на іншу роботу без його згоди. Зокрема, стан здоров`я, позивача дозволяв йому працювати на раніше займаній посаді лісничого Білотисянського лісництва. Крім того, на час прийняття оскаржуваного наказу жодних змін в організації виробництва і праці у ДП "Рахівське ЛДГ" та у його структурних підрозділах не відбулося. В цей час, не було стихійного лиха, епідемій, епізоотій, виробничих аварій, а також інших обставин, які ставлять або можуть поставити під загрозу життя чи нормальні життєві умови людей.

У зв`язку з наведеним, посадові особи ДП "Рахівське ЛДГ", виносячи наказ №99-к від 27.05.2021 "Про переведення ОСОБА_3 лісничим на Рахівське лісництво" порушили вимоги ч.1 ст.32 КЗпП України.

Поряд з цим, судом встановлено, що позивача, ОСОБА_3 було фактично переміщено а не переведено на роботу лісничого Рахівського лісництва, оскільки залишилися незмінними всі суттєві умови трудового договору (спеціальність, кваліфікація, найменування посади), відбулася лише зміна робочого місця.

Так, трудовим законодавством передбачено поняття переведення працівника на іншу посаду та переміщення працівника, які не є тотожніми.

Переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації (далі підприємство), а також переведення на роботу на інше підприємство, або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених ст.33 КЗпП та в інших випадках, передбачених законодавством. Це визначено ч.1 ст.32 КЗпП.

Переведенням працівника вважаються обставини, при яких змінюється виконувана робота: спеціальність, кваліфікація, підприємство або місцевість, де працівник раніше працював. Переведення на іншу постійну роботу, в установу, в іншу місцевість допускається тільки за згодою працівника.

Відповідно до законодавства переміщення в інший структурний підрозділ за умови збереження попередньої трудової функції не є переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника.

Частиною 2 ст.32 КЗпП передбачено, що не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров`я. Переміщення працівника доцільно оформляти шляхом видання наказу чи розпорядження.

Суд, під час розгляду справи, дослідив посадові інструкції лісничого Білотисянського лісництва та лісничого Рахівського лісництва. Вказані посадові інструкції містять аналогічний перелік обов`язків на посаді лісничого.

Безпідставним є і посилання позивача, про зміну умов трудового договору, а саме зменшення його заробітної плати, у зв`язку з переведенням на посаду лісничого Рахівського лісництва.

Відповідачем надано копію наказу від 01.07.2021 №113 "Про надбавку", яким ОСОБА_3 , лісничому Рахівського лісництва встановлено надбавку за складність та напруженість у роботі у розмірі 25% посадового окладу з 01 липня 2021 року, чим забезпечено позивачу розмір заробітної плати на рівні не нижчому ніж на посаді лісничого Білотисянського лісництва.

Відповідно до частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що посадовими особами ДП «Рахівське ЛДГ» неправильно сформульовано оспорюваний наказ №99-к від 27.05.2021 "Про переведення ОСОБА_3 лісничим на Рахівське лісництво", а саме замість "Перемістити" зазначено "Перевести" ОСОБА_3 , лісничого Білотисянського лісництва лісничим на Рахівське лісництво з 27 травня 2021 року. Крім того, в оспорюваному наказі не зазначено частину статті 32 КЗпП України. Відповідно, порушене право позивача повинно бути поновлено, шляхом визнання незаконним та скасування наказу №99-к від 27.05.2021.

Що стосується позовної вимоги про поновлення позивача ОСОБА_3 на посаді лісничого Білотисянського лісництва ДП "Рахівське ЛДГ", суд констатує наступне.

Частиною 1 ст.235 КЗпП України передбачено: у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який його звільнив.

Поряд з цим, у ч.3 ст.235 КЗпП України зазначено, що разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті.

Оскільки, позивач ОСОБА_3 , був фактично переміщений з посади лісничого Білотисянського лісництва на посаду лісничого Рахівського лісництва у межах підприємства ДП "Рахівське ЛДГ" без зміни умов трудового договору та зменшення його заробітної плати, відсутні підстави для його поновлення на попередній посаді, лісничого Білотисянського лісництва.

Більше того, судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 21 липня 2021 року написав заяву, в якій просив звільнити його з роботи за угодою сторін з 18.08.2021.

Наказам №136-к від 23.07.2021, ОСОБА_3 , лісничого Рахівського лісництва звільнено з роботи з 18.08.2021 за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України.

Станом на день ухвалення судом рішення, вказаний наказ позивачем не оскаржувався.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 908 гривень сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 263-265, 273, 279, 354, 355, п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ по Державному підприємстві "Рахівське лісове дослідне господарство" №99-к від 27.05.2021 "Про переведення ОСОБА_3 лісничим на Рахівське лісництво".

Відмовити у задоволенні позовної вимоги про поновлення ОСОБА_3 на посаді Білотисянського лісництва ДП "Рахівського ЛДГ" з 27.05.2021.

Стягнути з відповідача Державного підприємства "Рахівське лісове дослідне господарство" на користь ОСОБА_3 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_1 .

Відповідач, Державне підприємство "Рахівське лісове дослідне господарство", місцезнаходження: м. Рахів, вул. Богдана Хмельницького, №3, Закарпатської області, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду або через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Повне судове рішення складено 26 листопада 2021 року.

Головуюча: М.О. Марусяк