Провадження 2-о/756/743/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванченко Вадим Юрійович про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з ОСОБА_2 , посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла. За життя проживала з нею спочатку за договором найму до кінця 2004 року, потім внаслідок складення добрих сімейних відносин проживали однією сім`єю. Окрім них, в квартирі проживав двоюрідний брат ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , який був призначений її опікуном, оскільки ОСОБА_2 рішенням суду було визнано недієздатною. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті вона у 2018 році стала опікуном ОСОБА_2 , здійснювала оплату комунальних послуг та після смерті останньої, понесла всі витрати на її поховання.

Оскільки після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, інших родичів у померлої немає, вона є єдиним спадкоємцем померлої, ОСОБА_1 просить суд установити юридичний факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 з серпня 2004 року по 06.05.2021 року.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 вимогу заяви підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені у заяві.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення представника заявниці, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи із наступного.

Судом установлено, що 05.08.2003 року між ОСОБА_3 (наймодавець) та ОСОБА_1 укладено договір оренди жилого приміщення, відповідно до якого ОСОБА_1 орендувала квартиру АДРЕСА_1 до 05.08.2004 року (а.с. 5).

Відповідно до дублікату свідоцтва про право власності від 28.09.1993 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та члену її сім`ї ОСОБА_5 в рівних долях (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Леонтьєвою Н.Й., спадкоємцем майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_3 , яке складається з 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого Фондом комунального майна Мінського району міста Києва 28.09.1993 року згідно з розпорядженням (наказом) № 3094 від 28.09.1993 року, дублікат якого зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації 08.12.1993 року у реєстровій книзі № 738 (а.с. 8).

21.01.2019 року приватним нотаріусом КМНО Сташковою А.Г. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 , 1932 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його двоюрідна сестра ОСОБА_2 ; спадщина, на яку видано свідоцтво складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Рішенням Дніпровського районного міста Києва від 07.07.2003 року заяву ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин задоволено, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є двоюрідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 10-11).

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 25.12.2003 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнано недієздатною (а.с. 12).

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 30.05.2018 року встановлено опіку над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка мешкає в Святошинському психоневрологічному інтернаті, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та призначено її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 для захисту прав та законних інтересів недієздатної (а.с. 18).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 19).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 09.08.1994 року ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 20).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 28.11.2002 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 21).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 22).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 07.05.2021 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 23).

З наданих заявницею копій квитанцій вбачається, що нею оплачуються житлово-комунальні послуги по утриманню квартири АДРЕСА_1 (а.с. 26-36, 42-44).

Відповідно до договору-замовлення від 07.05.2021 року та квитанції, ОСОБА_1 понесла витрати на поховання ОСОБА_2 (а.с. 45, 46).

Зі змісту повідомлення приватного нотаріуса КМНО Іванченка В.Ю. від 25.05.2021 року вбачається, що приватним нотаріусом відкрито спадкову справу № 07-2021 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка постійно була зареєстрована до смерті за адресою: АДРЕСА_4 ; станом на 25.05.2021 року єдиним спадкоємцем, з врахуванням визначеного для прийняття спадщини, який подав заяву на прийняття спадщини є ОСОБА_1 , інших спадкоємців, які б прийняла спадщину за законом станом на 25.05.2021 року відсутні; згідно отриманої інформації зі Спадкового реєстру заповіти не складались (а.с. 47).

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 416, заведеної Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 вбачається, що єдиним спадкоємцем після його смерті є ОСОБА_3 (а.с. 68-82).

З матеріалів спадкової справи № 07-2021, заведеної після смерті ОСОБА_2 вбачається, що єдиним спадкоємцем після її смерті є ОСОБА_1 (а.с. 84-108).

Допитані у якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтвердили те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом за адресою АДРЕСА_4 , в якій заявниця виконувала всі обов`язки по догляду своєї підопічної ОСОБА_2 до дня її смерті.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною першою, другою ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами третьою, четвертою, шостої ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК Українита роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З огляду на відсутність у померлої ОСОБА_2 спадкоємців за законом та заповітом, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем для отримання спадщини після смерті.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Такий висновок був зроблений у Постанові Верховного суду від 23.09.2021 року у справі № 646/1310/20, в подібний правовідносинах, що стосувався встановлення факту проживання однією сім`єю.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи те, що факт, який просить встановити ОСОБА_1 має для неї юридичне значення, заявниця надала належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 більше п`яти років до часу відкриття спадщини, можливість у інший спосіб підтвердити цей факт у заявниці відсутня, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 81, 258-260, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванченко Вадим Юрійович про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з серпня 2004 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя