Справа № 214/8408/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 січня 2021 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

секретар судового засідання - Гливук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/8408/20

за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою 08.12.2020 року, в якій просить суд стягувати з ОСОБА_2 аліменти у розмірі1/6 частки усіх видів його доходів щомісячно на його користь , починаючи з 10.09.2020 року на весь час навчання, але не більше ніж до досягнення по дати подання позову і до закінчення навчання, але не більше ніж досягненням 23 років; стягнути з ОСОБА_2 на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що він ОСОБА_1 є рідним сином відповідача та ОСОБА_3 . Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.10.2015 року шлюб між його батьками було розірвано . Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 30.04.2015 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу та н менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Однак, з 10.09.220 року стягнення аліментів припинилось у зв`язку із досягненням ним повноліття. З 01.09.2020 року він навчається у Відокремленому структурному підрозділі Криворізького фахового коледжу Національного авіаційного університету, терміном навчання до 30.06.2021 року. У зв`язку із його навчанням потребує матеріальної допомоги, яка на даний час надає виключно його матір та докладає максимум зусиль для того, щоб він одягався, відвідував гуртки, всесторонньо розвивався. Лише матір заохочувала його до навчання та отримання омріяної професії. А батько лише жаліється, оскільки зайняв таку позицію з самого початку розпаду сімї. Даний позов є свого роду відповіддю на відзив наявний в матеріалах справи №214/9787/20 та напевно і майбутній відзив. Відповідач є працездатною особою , працює, отримує регулярний дохід, який дозволяє брати участь в утриманні повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Добровільно батько матеріальну не надає, тому він вимушений звернутись до суду. Крім того, просить стягнути аліменти з відповідача за минулий час з 10.09.2020 року, оскільки в його інтересах ОСОБА_3 (мати позивача) 16.09.2020 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, однак відповідач всіляко заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволення позовних вимог, тобто ухилявся від сплати аліментів.

Ухвалою суду від 18.12.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_1 правом присутності не скористався. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності та позивача, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Так, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, що не заперечувалося сторонами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 , який є позивачем по справі та рідним сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 від 19.09.2002 року (а.с.10).

На теперішній час позивач ОСОБА_1 досяг повноліття та відповідно до довідки відокремленого структурного підрозділу «Криворізький фаховий коледж Національного авіаційного університету» №1817 від 26.11.2020 року (а.с.15) ОСОБА_1 є студентом 1 денної форми навчання за державним замовленням для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня молодший спеціаліст, термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року (а.с. 15).

Згідно зі ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Приписами ч.3 ст.199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як, вказував позивач, що не оспорював відповідач, син проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 .

Із системного аналізу положень ст.199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є: 1) продовження навчання за будь-якою із форм; 2) потреба в матеріальній допомозі з боку батьків; 3) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 , навчається за денною формою навчання, що унеможливлює його трудову діяльність поза часом навчання. Відомості про наявність у нього інших джерел доходів відсутні. Підстав, які б визначали неможливість надання відповідачем допомоги на утримання сина, що продовжує навчання, в ході судового розгляду не встановлено, оскільки останній є працездатною особою.

Також, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказував на те, що протягом всього часу вживались заходи щодо вирішення з ОСОБА_2 питання надання матеріальної допомоги на його утримання після досягнення ним повноліття, однак в добровільному порядку аліменти він не сплачував, у зв`язку з чим він просить стягнути з нього аліменти за минулий час в межах 3-х років, що передували пред`явленню ним даного позову, а саме з 10.09.2020 року (досягнення ним повноліття).

Відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За даних обставин, враховуючи встановлені судом та доведені належними доказами обставини, що в розумінні ч.1 ст.182 СК України мають значення при визначенні розміру аліментів, а також визнання відповідачем заявленого позивачем розміру аліментів та період з якого слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог із стягненням з ОСОБА_2 аліментів на користь позивача, який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи стягнення з 10.09.2020 року та до досягнення сином 23-річного віку, але не більше, ніж до закінчення ним навчання, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об`єктивним з огляду на вказані вимоги закону та обов`язку обох батьків їх утримувати, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Будь-яких інших доказів, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено.

Пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем були здійснені витрати за надання правої допомоги у розмірі 1500 грн. в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано Договір про надання правої допомоги від 07.12.2020 року, ордер на надання правничої допомоги, довідку про розмірі понесених витрат від 07.12.2020 року, у зв`язку із чим підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн.

Також, враховуючи, що на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому у відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. слід покласти на відповідача шляхом його стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави.

В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182,199,200 СК України, ст.ст.4,12,13,81,141,263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на його утримання як повнолітнього сина, що продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи стягнення з 10.09.2020 року на період його навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот ) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 00 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчі листи для пред`явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчі листи для пред`явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня складення судового рішення.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду складено та підписано 06.01.20201 року.

Суддя Н.Г. Гринь