Справа № 333/4517/20
Провадження № 2/333/384/21
18 січня 2021 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді Михайлової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Уляницької Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, матеріали цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Оранта-Січ» про відшкодування завданої майнової шкоди,
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент настання страхової події була забезпечена в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Оранта-Січ» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № АК/1906814. В порядку досудового врегулювання спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Оранта-Січ» сплатило на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування в розмірі 93 347 грн 01 коп. Враховуючи те, що різниця між фактичним розміром шкоди (120 130 грн 00 коп.) і страховою виплатою (93 347 грн 01 коп.), яку здійснило ПрАТ «СК «Оранта-Січ» становить 26 782 грн 99 коп.(120 130 грн 00 коп. - 93 347 грн 01 коп. = 26 782 грн 99 коп.), то зазначена сума підлягає стягненню з Відповідача на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». З цих підстав, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.
В судове засідання представник позивача до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явилася, на адресу відповідача, за якою останній зареєстрований та фактично проживає, було направлено судові повістки. На адресу суду повернулись конверти з причин «інші причини, які не дали змогу виконати обов`язки». У зв`язку з вищезазначеним, на підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи.
Представник третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Січ» до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Охорона-Холдінг» було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії AM № 115634 від 19.06.2017 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля RENAULT LOGAN, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . (а.с. 5-11).
03.10.2017 року в місті Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія ОСОБА_2 , автомобіля КІА CERATO державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під управлінням водія ОСОБА_3 та автомобіля ЗАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під управлінням водія ОСОБА_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» автомобіль. Згідно з постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2017 рокуособою винною в настанні дорожньо-транспортної пригоди є водій ОСОБА_1 .(а.с. 12-14).
Відповідно до рахунку-фактури № 1100 від 17.10.2017 року та рахунку фактури № Ф-00000352 від 08.12.2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 120 130 грн 00 коп. (а.с.18-20).
Згідно умов договору страхування ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило Страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 120 130 грн 00 коп. (а.с.25-26).
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент настання страхової події була забезпечена в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Оранта-Січ» за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № АК/1906814.
В порядку досудового врегулювання спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Оранта-Січ» сплатило на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування в розмірі 93 347 грн 01 коп.
Враховуючи те, що різниця між фактичним розміром шкоди (120 130 грн. 00 коп.) і страховою виплатою (93 347 грн 01 коп.), яку здійснило ПрАТ «СК «Оранта-Січ» становить 26 782 грн 99 коп.(120 130 грн 00 коп. - 93 347 грн 01 коп. = 26 782 грн 99 коп.), то зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».
Відповідно до ст.27 Закону України«Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до п. 1 ст.1191ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншоїр особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
В п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вказано, що Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим старховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу детелей, що підпадають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до п. 2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.
На підставі ст.. 993 ЦК України, ст.. 27 Закону України "Про страхування" до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.
Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно дост.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребовуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Відповідачу надавався строк для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, але відзив до суду не надходив.
Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Відповідно до ч. 1ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1188, 1191, 1192 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Оранта-Січ» про відшкодування завданої майнової шкоди, - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Михайлова