БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/8432/19
провадження № 2/361/360/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

19 жовтня 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
за участю секретаря Площинської М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Київської області Майстренко Вікторія Валеріївна, про визнання недійсним договору дарування,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У листопаді 2019 року до суду звернувся ОСОБА_1 із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у зв`язку із особливими обставинами, що склалися на роботі (відкриття кримінального провадження № 761/20655/16к, обшуку у будинку по АДРЕСА_1 ), для збереження майна, що було місцем проживання для позивача, його дружини та двох малолітніх дочок, 22 липня 2016 року позивачем укладено Договір дарування вказаного житлового будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Майстренко В.В. Відповідно до умов вказаного Договору, позивач подарував своїй дружині ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 . Після укладення вказаного договору відносини між позивачем та відповідачем погіршилися, відповідач почала приводити чоловіків, із якими залишалася на ніч, поводила себе непристойно та провокувала бійку. Дочекавшись три роки від дати дарування будинку, дружина зовсім вигнала позивача із будинку, будинок зачинила та поставила під цілодобову охорону, чим позбавила позивача доступу до будинку та його речей. Відповідач, зловживаючи довірою позивача, скориставшись ситуацією, що склалася у ОСОБА_1 на службі, вмовила останнього подарувати будинок ніби то із метою збереження майна для сім`ї. Після укладення договору відповідач шляхом обману заволоділа будинком та вигнала позивача.

Позивач вважає, що договір дарування від 22 липня 2016 року, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Майстренко В.В., підлягає визнанню недійсним, оскільки був укладений під впливом тяжкої обставини, а саме, відкриття відносно позивача кримінального провадження і відповідного службового розслідування. Також, договір був укладений вкрай на невигідних умовах для позивача.

З вищевикладених підстав позивач просить визнати недійсним Договір дарування будинку АДРЕСА_1 , який укладений 22 липня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Майстренко В.В., зареєстрований у реєстрі № 1122, як такий, що вчинений під впливом тяжкої обставини та вкрай невигідних умовах. Також, позивач просить зобов`язати ОСОБА_2 повернути в натурі вищевказаний будинок.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Селезньовою Т.В. від 02 грудня 2019 року вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони на відчуження будинку АДРЕСА_1 (а.с. 24-25).

Ухвалою суду від 18 грудня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с. 31).

Ухвалою суду від 17 червня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено в судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 77).

Розпорядженням керівника апарату Броварського міськрайонного суду Київської області № 1377 від 10.12.2020 року призначено повторний автоматизований розподіл вищевказаної цивільної справи, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 з посади судді.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 грудня 2020 року справу передано на розгляд судді Петришин Н.М. (а.с. 101).

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. від 09 грудня 2020 року прийнято справу до провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 102).

Ухвалою суду від 01 березня 2021 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Супрун Г.Б. щодо витребування доказів від Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Київській області (а.с. 111).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Супрун Г.Б. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи неодноразово повідомлялася належним чином, відзив не подала. Причини неявки до суду не відомі.

Третя особа - приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Київської області Майстренко В.В. у судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України.

Обставини справи, що встановлені судом.

Установлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Богданівської сільської ради 28.09.2009 року, право власності зареєстровано Комунальним підприємством Київської обласної ради «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації».

12 листопада 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 . Після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_1 » (а.с. 13).

У межах відкритого кримінального провадження № 0000250 від 21.08.2015 року, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року надано дозвіл старшому слідчому в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України капітану юстиції Семишкур С.В. та іншим членам слідчої групи за дорученням на проведення обшуку в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності зареєстрований за ОСОБА_1 , та перебуває у фактичному володінні ОСОБА_1 . Обшук вказаного приватного володіння особи провести з метою виявлення та вилучення документів щодо фінансово-господарської діяльності та розрахункових операцій суб`єктів господарювання - юридичних осіб з ознаками фіктивності: ТОВ «Малорита» (), ТОВ «Вадар Груп» (), ТОВ «Хендерс Торг» (), ТОВ «РОНОТ ПЛЮС» (), ТОВ «РОВЕР КОМ» (), ТОВ «Голд АБС» (), ТОВ «Карун Груп» (), ТОВ «Латіно» (), ТОВ «Коралія» (), ТОВ «Андро ЛТД» (), ТОВ «ВАЛIО ГРУП» (), ТОВ «НОРСВУД» (), ТОВ «АВОПУС» (), ТОВ «ТРАСТ-КОНСАЛТ ЛТД» (), ТОВ «СТРОЙIНВЕСТКОМПАНI» (), ТОВ «Агротранспортна Компанія Опт-Ком» (), ТОВ «Аргел Тал» () та інших, їх статутних та реєстраційних документів, печаток, особистих записів, записних книжок, матеріальних носії інформації, ключів до системи «клієнт-банк», пластикових банківських карток, комп`ютерної техніки (жорстких дисків, ноутбуків, планшетів, флеш-накопичувачів та іншого), які містять в тому числі й вільні зразки голосу ОСОБА_6 , засобів зв`язку, мобільних телефонів, сім-карт, а також грошей, одержаних в наслідок вчинення кримінального правопорушення (а.с. 14).

22 липня 2016 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області посвідчено Договір дарування, та зареєстровано у реєстрі за № 122 (а.с. 7).

Відповідно до умов вказаного Договору дарування ОСОБА_1 подарував своїй дружині ОСОБА_2 житловий будинок з прибудинковим гаражем АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 липня 2016 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого задоволено та зобов`язано слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України повернути ОСОБА_1 тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти, планшет, комп`ютери, мобільні телефони. У вказаній ухвалі зазначено, що на підставі ухвал слідчих судді Шевченківського районного суду м. Києва проведені обшуки за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 (зареєстроване місце проживання позивача).

З висновку Ст. ДОП Броварського ВП від 25 листопада 2019 року вбачається, що 13.11.2019 року ОСОБА_1 звертався до Броварського ВП ГУНП в Київській області у зв`язку з тим, що дружина ОСОБА_2 вигнала його з будинку АДРЕСА_1 , будинок зачинила та поставила його під цілодобову охорону, не дає доступу ні до будинку, ні до особистих речей.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Відповідно до частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як визначено статтею 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

За змістом ст. 233 ЦК України та відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові №9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» тяжкою обставиною слід вважати особистий стан фізичної особи, членів її сім`ї чи родичів як крайня необхідність, тяжка хвороба, смерть годувальника, загроза втрати житла тощо, який примусив укласти правочин на вкрай невигідних для неї умовах, або обставину, для усунення чи зменшення розміру якої необхідно укласти правочин на вкрай невигідних умовах. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було би вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Відповідно до узагальнень Верховного суду України «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 24.11.2008 року, правочини, які вчинено під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах мають дефекти волі і здійснюються за таких обставин, коли особа змушена вчинити правочин на невигідних для себе умовах. Цей правочин може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був його ініціатором. При розгляді зазначеної категорії справ потрібно враховувати такі фактори, як майновий і психічний стан осіб та їх близьких напередодні й на момент вчинення правочину; співмірність наданих послуг із вартістю переданого за правочином майна; наявність іншого житла або іншого місця помешкання в разі відчуження житла, а також враховувати їх вплив на формування волевиявлення сторін. Правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризуються тим, що особа їх вчиняє добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини. Тобто в таких випадках немає обману або помилки. При цьому невигідною умовою може бути низька плата за реалізацію коштовного майна, а тяжкою обставиною купівля ліків, виплата боргів, витрати на лікування (як самої особи, котра вчиняє правочин, так і її близьких).

Статтею 717 ЦК України визначено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Статтею 233 ЦК України не передбачено обмежень чи заборон її застосування до окремих правовідносин чи договору дарування зокрема.

Ураховуючи викладене, договір дарування може бути визнано недійсним на підставі статті 233 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі №6-2цс14.

Позивач як на підставу позову посилається на те, що правочин був вчинений під впливом тяжкої обставини та на вкрай невигідних для нього умовах.

Так, судом встановлено, що в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР № 0000250 від 21.08.2015р. ГСУ СБ України, у будинку та квартирі позивача проводились обшуки, та вилучено документи та майно, що підтверджується копією ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2016, копією ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду 25.07.2016.

З пояснень позивача вбачається, що дану обставини він сприймав як тяжку, оскільки, внаслідок кримінального переслідування, накладання арешту на майно, як наслідок могло означати його конфіскацію, тобто загрозу взагалі втрати в подальшому житло. Як зазначає позивач, доведення своєї непричетності до правопорушення зайняло б багато часу, можливо декілька років (його причетність в подальшому не підтвердилась), у позивача на утриманні є неповнолітні діти, яких необхідно забезпечити житлом. Втім, на момент укладання правочину ці обставини існували, і позивач їх розцінював як тяжкі, на той час для нього це могло означати конфіскацію майна та його втрату.

Якби не ці обставини, позивач не подарував би відповідачу будинок, таких намірів він не мав. Даний будинок позивач отримав після укладання шлюбного договору у 2007 році при розірванні шлюбу із ОСОБА_7 , тільки виключно тяжкі обставини ( кримінальне переслідування та реальна можливість позбавлення майна ) стали причиною укладення договору дарування. Цей будинок належав йому на праві особистої приватної власності, в якому він проживав до реєстрації шлюбу з відповідачкою та продовжував проживати після вчинення правочину, до липня 2019 року, доки ОСОБА_2 не вигнала позивача з будинку.

Відповідачка по справі достеменно знала про існуючі обставини, оскільки все відбувалось за її присутності, вона усвідомлювала, що її чоловік перебуває під впливом тяжкої обставини і вчиняє правочин вимушено і добровільно.

Суд звертає увагу на те, що при розгляді даної справи, відповідачем не надано жодних доказів та обґрунтувань на спростування вищевказаних обставин.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним оспорювання договору дарування на підставі частини першої статті 233 ЦК України.

Разом з тим, позовна вимога про зобов`язання повернути позивачу спірний будинок, задоволенню не підлягає оскільки, з урахування змісту позовних вимог та предмету спору, є неналежним способом захисту порушеного права. У даному випадку належним способом захисту є визнання недійсним договору дарування, що є підставою для скасування реєстрації в реєстрі прав власності на нерухоме майно за відповідачем.

Щодо строків позовної давності.

У судові засідання відповідач не з`явилась, проте направила до суду заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності, посилаючись на те, що позов пред`явлений у строк понад три роки з моменту укладення оспорюваного правочину.

Згідно статті 257 ЦК загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення права або про особу, яка його порушила.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачем стало відомо про порушення його права з липня 2019 року, коли відповідачка вигнала його з будинку, між сторонами почали виникати сварки, зокрема факт звернення позивача до правоохоронних органів щодо перешкод у користуванні будинком підтверджується Висновком т.в.о. начальника Броварського ВП ГУНП в Київській області від 25.11.2019.

Будь-яких доказів, які б спростували дані обставини справи, відповідачкою суду не надано.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що строк позовної давності на пред`явлення даного позову до суду позивачем не пропущений.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 203, 233 ЦК України, ст. ст. 76-81, 89, 141, 259, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Київської області Майстренко Вікторія Валеріївна, про визнання недійсним договору дарування - задовольнити частково.

Визнати недійсним договір дарування будинку АДРЕСА_1 , укладений 22 липня 2016 року, посвідчений Приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Майстренко В.В., зареєстрований в реєстрі за №1122.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа - Приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Київської області Майстренко Вікторія Валеріївна, адреса місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 290.

Суддя Н.М. Петришин