Провадження № 2/522/7547/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Гаркуші Є. О.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з виплати аліментів, неустойки (пені), інфляційних втрат та 3 % річних, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з виплати аліментів, неустойки (пені), інфляційних втрат та 3 % річних.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2017 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2017 року, з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/3 частки заробітної плати з 23.01.2017 й до досягнення дитиною повноліття. На виконання указаного рішення відкрито виконавче провадження.

Зазначає, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо сплати аліментів, з червня 2019 року по червень 2021 року сплату аліментів не здійснює, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 51 796, 16, що підтверджується розрахунком державного виконавця.

На підставі наведеного, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 51 796,16 грн, неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, з урахуванням інфляційних вттрат та 3 % річних, у розмірі 14 890, 34 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні надав пояснення, що заборгованість зі сплати аліментів виникла у зв`язку з відсутністю постійного доходу, а обмеження, вжиті відносно нього у межах виконавчого провадження зі стягнення аліментів, перешкоджають йому знайти гідну роботу. Указував, що за період з жовтня 2019 року по березень 2021 року ним сплачено на користь позивача аліменти в розмірі 23 282, 10 грн, у підтвердження чого надав копію заяви позивача, поданої державному виконавцю. На даний час він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , у якому народилася дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якої він також має обов`язок по утриманню.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 27.08.2014.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 травня 2017 року у справі № 522/1441/17, зміненим рішенням Апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2017 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки заробітної плати щомісячно з 23.01.2017 й до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до довідок про розрахунок заборгованості, складених державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Романовською О. Л., у ОСОБА_2 станом на 01.07.2021 наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 51 796,16 грн; у період з 21.06.2019 по 30.06.2021 ОСОБА_1 отримувала аліменти від ОСОБА_2 за червень 2019 року у сумі 0,00 грн; за липень 2019 року у сумі 0,00 грн; до 28 серпня 2019 року у сумі 3 000 грн; за вересень 2019 року у сумі 1 490,62 грн; за жовтень 2019 року у сумі 0, 00 грн; за листопад 2019 року у сумі 0, 00 грн; за грудень 2019 року у сумі 0, 00 грн; за січень 2020 року у сумі 0,00 грн; за лютий 2020 року у сумі 0,00 грн; за березень 2020 року у сумі 0,00 грн; за квітень 2020 року у сумі 0,00 грн; за травень 2020 року у сумі 0,00 грн; за червень 2020 року у сумі 0,00 грн; за липень 2020 року у сумі 0,00 грн; за серпень 2020 року у сумі 0,00 грн; за вересень 2020 року у сумі 0,00 грн; за жовтень 2020 року у сумі 0,00 грн; за листопад 2020 року у сумі 0,00 грн; за грудень 2020 року у сумі 0,00 грн; за січень 2021 року у сумі 0,00 грн; за лютий 2021 року у сумі 0,00 грн; за березень 2021 року у сумі 23 282,10 грн; за квітень 2021 року у сумі 0,00 грн; за травень 2021 року у сумі 2 273,60 грн; за червень 2021 року у сумі 2 009 грн.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі.

За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч .1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

На підтвердження наявності заборгованості зі сплати аліментів, позивачем надано довідки державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Романовської О. Л., відповідно до яких станом на 01.07.2021 за період з 21.06.2019 по 30.06.2021, розмір заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 51 796,16 грн.

Відповідно до наданих державним виконавцем довідок, позивачем на підставі положень ст. 196 СК України здійснено розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Законодавством передбачена спеціальна норма, яка встановлює умови та розміри санкцій за порушення зобов`язання із сплати аліментів (ст. 196 СК України).

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів необхідно вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

У Сімейному кодексі України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то у платника аліментів відсутня вина у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, провадження № 61-16670сво19.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, суд бере до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність сплати аліментів, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не виконував свого обов`язку зі сплати аліментів належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, що підтверджується довідками державного виконавця про розрахунок заборгованості та не заперечувалося відповідачем у судовому засіданні.

Сума заборгованості по сплаті аліментів на час розгляду справи відповідачем не сплачена. Відповідач не надав належних, допустимих та достатніх доказів того, що зазначена заборгованість утворилася не з його вини, а посилання відповідача на наявність обставин, що перешкоджали йому належним чином виконувати свій обов`язок не підтверджені відповідними доказами.

Відповідачем не надано суду належних доказів, які б з достовірністю підтверджували відсутність його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів.

Згідно з розрахунком суми неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, наданого позивачем, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період червня 2019 року по червень 2021 року становить 14 890,34 грн.

Однак, суд не може погодитись з таким розрахунком, оскільки він розрахований всупереч положенням ст. 196 СК України.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/16-ц викладено правовий висновок щодо обрахунку неустойки за прострочення сплати аліментів, який є обов`язковим для врахування при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, у якому відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

При цьому Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів.

При розрахунку неустойки за прострочення сплати аліментів слід враховувати розрахунок, викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/16-ц. При такому розрахунку розмір пені буде більший, ніж визначений позивачем.

З урахуванням того, що заборгованість зі сплати аліментів у сумі 51 796,16 грн ОСОБА_2 не сплачена, розмір неустойки (пені) з червня 2019 року по 22 листопада 2021 становить 346, 960,08 грн та складається з:

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за червень 2019 становить 8 592,50 грн (982 * 1 % * 875 днів з 01.07.2019 по 22.11.2021);

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за липень 2019 становить 24 864,24 грн (2 946 * 1 % * 844 дні з 01.08.2019 по 22.11.2021);

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за вересень 2019 становить 117,84 грн (15,05 * 1 % * 783 днів з 01.10.2019 по 22.11.2021);

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за жовтень 2019 становить 24 048,96 грн (3 198 * 1 % * 752 дні з 01.11.2019 по 22.11.2021);

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за листопад 2019 становить 23 089, 56 грн (3 198 * 1 % * 722 дні з 01.12.2019 по 22.11.2021);

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за грудень 2019 становить 22 098,18 грн (3 198 * 1 % * 691 день з 01.01.2020 по 22.11.2021);

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за січень 2020 становить 22 710,60 грн (3 441 * 1 % * 660 днів з 01.02.2020 по 22.11.2021);

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за лютий 2020 становить 21 712,71 грн (3 441 * 1 % * 631 день з 01.03.2020 по 22.11.2021);

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за березень 2020 становить 20 646 грн (3 441 * 1 % * 600 днів з 01.04.2020 по 22.11.2021);

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за квітень 2020 становить 19 613,70 грн (3 441 * 1 % * 570 днів з 01.05.2020 по 22.11.2021);

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за травень 2020 становить 18 546, 99 грн (3 441 * 1 % * 539 днів з 01.06.2020 по 22.11.2021);

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за червень 2020 становить 17 514, 69 грн (3 441 * 1 % * 509 днів з 01.07.2020 по 22.11.2021);

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за липень 2020 становить 16 447,98 грн (3 441 * 1 % * 478 днів з 01.08.2020 по 22.11.2021);

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за серпень 2020 становить 15 381,27 грн (3 441 * 1 % * 447 днів з 01.09.2020 по 22.11.2021);

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за вересень 2020 становить 14 348, 97 грн (3 441 * 1 % * 417 днів з 01.10.2020 по 22.11.2021);

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за жовтень 2020 становить 14 984, 52 грн (3 882 * 1 % * 386 днів з 01.11.2020 по 22.11.2021);

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за листопад 2020 становить 13 819, 92 грн (3 882 * 1 % * 356 днів з 01.12.2020 по 22.11.2021);

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за грудень 2020 становить 12 616, 50 грн (3 882 * 1 % * 325 днів з 01.01.2021 по 22.11.2021);

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за січень 2021 становить 11 413, 08 грн (3 882 * 1 % * 294 дні з 01.02.2021 по 22.11.2021);

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за лютий 2021 становить 10 326, 12 грн (3 882 * 1 % * 266 днів з 01.03.2021 по 22.11.2021);

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за квітень 2021 становить 8 197, 95 грн (3 999 * 1 % * 205 днів з 01.05.2021 по 22.11.2021);

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за травень 2021 становить 3 002, 20 грн (1 725, 40 * 1 % * 174 дні з 01.06.2021 по 22.11.2021);

неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за червень 2021 становить 2 865, 60 грн (1 990 * 1 % * 144 дні з 01.07.2021 по 22.11.2021).

Проте суд зауважує, що розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у відповідності до ст. 196 СК України не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, та у даному випадку обмежується 51 796,16 грн.

Однак, зважаючи на положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд вважає можливим стягнути розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у сумі 14 890, 34 грн, в межах суми, яку просить стягнути позивач.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача заборгованості з виплати аліментів, суд зазначає наступне.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно.

Як передбачено положеннями ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом.

При цьому, згідно положень ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.

Отже, аналіз зазначених норм закону свідчить про те, що право визначати заборгованість по аліментам надано державному виконавцю і лише у разі незгоди з розміром заборгованості, обчисленим останнім, сторони виконавчого провадження вправі оскаржити його постанову до суду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» та на підставі Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, як слідує зі змісту позовних вимог, спір між сторонами виник щодо стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а не з приводу обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів.

Крім того, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам, не може бути підставою для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду, оскільки права стягувача аліментів, в даному випадку є захищеними в силу закону.

Враховуючи викладене, сума заборгованості по аліментам в даному випадку не підлягає стягненню в судовому порядку, а має стягуватись державним виконавцем у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті, суд вирішує питання заборгованості по аліментам лише у разі спору про її розмір. При відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Так як виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Другому Приморському відділі державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження.

Натомість, стягнення заборгованості по аліментам, які вже стягуються за рішенням суду на підставі виконавчого листа, призведе до подвійного стягнення, що суперечить положеннями ст. 61 Конституції України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів відсутні.

Крім того, з приводу позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, суд зазначає, що правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами СК України, а саме ст. 196 цього Кодексу, якою передбачено спеціальну відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Отже, положення ст. 625 ЦК України про відповідальність за порушення грошового зобов`язання, а також відповідальність у деліктних правовідносинах на спірні правовідносини не розповсюджується, а тому в задоволенні зазначених вимог також слід відмовити.

Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Зважаючи, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Керуючись ст. 12, 263, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з виплати аліментів, неустойки (пені), інфляційних втрат та 3 % річних задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 14 890 грн (чотирнадцять тисяч вісімсот дев`яносто гривень) 34 копійки.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 29.11.2021.

Суддя Т. Ю. Федчишена