Справа № 353/951/21
Провадження № 2/353/357/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.,

з участю секретаря судового засідання - Мороз М.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну ділянку загальною площею 2,03 га, до складу якої входять дві земельні ділянки, у відповідності із Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ІФ № 044887 від 03.04.2002 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 . Свої вимоги обґрунтовував тим, що у зв`язку з тим, що у Державному акті на право приватної власності на землю наявні розбіжності у по батькові спадкодавця (« ОСОБА_3 » - « ОСОБА_4 »), в нотаріальному порядку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що позбавляє його можливості оформити спадщину на спадкове майно. Окрім цього, позивач просив суд витребувати у Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області копію спадкової справи № 168/2013, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 10.11.2021 року вирішено розглянути справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Крім цього, вказаною ухвалою суду вирішено питання про витребування копії спадкової справи.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі.

Представник відповідача - Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розгляд справи провести без його участі.

У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав:

Судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_2 03.04.2002 року видано Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ІФ № 044887, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 387, згідно якого їй передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 2,03 га, призначену для товарного виробництва, розташовану на території Озерянської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, до складу якої входять земельні ділянки площами 1,0260 га та 1,0 га, що підтверджується копією вищевказаного Державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 3).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Ще за життя ОСОБА_2 посвідчила на ім`я ОСОБА_1 (позивач) заповіт, яким заповіла йому все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 12.10.2010 року (а.с. 5).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 (позивач) прийняв спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , оскільки він у шестимісячний термін звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 27) та 11.12.2013 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 6), успадкувавши грошовий вклад та неодержану пенсію, що не є предметом даного позову.

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 168/2013, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_2 (а.с. 26-41), з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти або прийняли спадщину немає.

Однак, в нотаріальному порядку ОСОБА_1 (позивач) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки у Державному акті на право приватної власності на землю вказано по батькові власника земельної ділянки « ОСОБА_3 », тоді як по батькові спадкодавця « ОСОБА_4 », що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 559/02-31 від 20.08.2019 року (а.с. 10).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Так, згідно п. 2 постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд на підставі ч. 6. ст. 294 ЦПК України залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Тобто, з позовних вимог вбачається спір про право, а саме про визнання права власності земельні ділянки, які належали спадкодавцю, а тому позивачка звернулась також з взаємопов`язаною вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу в порядку позовного провадження, оскільки встановлення даного факту має для неї юридичне значення та надає їм право на спадкування за законом.

Так, з копії Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ № 044887 від 03.04.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 387, вбачається, що він виданий на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 3). Вказаний Державний акт на право приватної власності на землю був виданий на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ14, реєстраційний № 234, у якому вказано, що ОСОБА_2 , 1931 р.н., яка мешкає в с. Озеряни Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, на підставі рішення Озерянської сільської Ради народних депутатів від 30.10.1995 року № 208, отримує в приватну власність земельну ділянку в розмірі 106,3 ум.кад.га на території Озерянської сільської Ради народних депутатів в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості (а.с. 4).

Однак, згідно копії свідоцтва про смерть спадкодавця, встановлено, що вона значиться як ОСОБА_2 (а.с. 9). Проте, з довідки Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 79-6 від 02.11.2021 року встановлено, що на території Озерянського старостинського округу Івано-Франківського району Івано-Франківської області за адресою АДРЕСА_1 , згідно даних погосподарського обліку була зареєстрована та проживала з часу народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Тобто, ОСОБА_2 , 1931 р.н., та ОСОБА_2 , 1931 р.н., є однією і тією ж особою, іншої особи за вказаним прізвищем, ім`ям та по батькові на території Озерянського старостинського округу Івано-Франківського району не було та немає (а.с. 11).

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає встановленим факт приналежності спадкодавцю - ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, де помилково вказано її по батькові, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ № 044887 від 03.04.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 387, оскільки встановлення даного факту має для позивача юридичне значення та надасть йому можливість оформити спадщину у встановленому порядку.

Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_2 .

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 454,0 грн.

На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1266, 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), ст. 131 ЗК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 315, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку загальною площею 2,03 га, призначену для товарного виробництва, розташовану на території Озерянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, до складу якої входять земельні ділянки площами 1,0260 га та 1,0 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ № 044887 від 03.04.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 387, виданого на ім`я ОСОБА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , сплачений ним по квитанції № 68 від 03.11.2021 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. ЛУКОВКІНА