КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/5332/21
УХВАЛА

25.11.2021 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Петренко В.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (65114, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140А), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Професійної спілки працівників казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (65038, м. Одеса, вул. Довга, буд. 88, корпус А), Національного агентство з питань запобігання корупції (НАЗК) (01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, буд. 28), Державної служби морського та річкового транспорту України (03110, м. Київ, вул. Преображенська, 25) про визнання незаконними та скасування наказів про відсторонення від роботи, стягнення заробітної плати та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Професійної спілки працівників казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», Національного агентство з питань запобігання корупції (НАЗК), Державної служби морського та річкового транспорту України, в якій просить суд

стягнути з казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості по заробітній платі за 17.08.2021 року та 18.08.2021 року;

компенсацію втрати частини заробітної плати за період з 21.08.2021 року (найближча дата виплат) по дату фактичного розрахунку або дати прийняття рішення;

суму за індексом інфляції за весь час прострочення за період з 21.08.2021 року (найближча дата виплат) по дату фактичного розрахунку або дати прийняття рішення;

3 (три) відсотки річних від простроченої суми з 21.08.2021 року (найближча дата виплат) по дату фактичного розрахунку або дати прийняття рішення;

стягнути з казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_1 за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі на 22 робочих дня у період з 16.07.2021 року по 16.08.2021 року;

суму середнього заробітку за період прострочення;

індекс інфляції за весь час прострочення;

3 (три) відсотки річних від простроченої суми;

стягнути з казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_1 за час затримки виконання судового рішення в частині виплати середнього заробітку за один місяць у розмірі 20 905, 92 грн. на 22 робочих:

індекс інфляції за весь час прострочення;

3 (три) відсотки річних від простроченої суми;

визнати незаконними та скасувати накази Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» від 18.08.2021 № 548-н «Про відсторонення від роботи», від 28.08.2021 № 550-н «Про відсторонення від роботи», від 07.09.2021 № 613-н «Про відсторонення від роботи»;

стягнути з казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з дати незаконного відсторонення від роботи, а саме з 19.08.2021 року:

середній заробіток до дати прийняття рішення;

індекс інфляції за весь час прострочення;

3 (три) відсотки річних від простроченої суми;

стягнути з казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_1 спричинену моральну шкоду у розмірі 100 000,00 гривень, судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. 3).

Аналогічна правова позиція визначена і у статті 23 Цивільного кодексу України.

При цьому, пунктом 4 Постанови від 31 березня 1995 року визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, окрім вказівки на те, у чому полягає ця шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві. У разі недотримання позивачем зазначених вимог суд вправі залишити позовну заяву без руху.

Таким чином, заява має містити відомості про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням та докази, що підтверджують позов, отже до заяви повинні бути додані необхідні документи, наприклад, докази причино-наслідкового зв`язку між станом стражданнями позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача, зокрема, докази погіршення фізичного та душевного здоров`я, втрати ділової активності, спокою та рівноваги.

Згідно частини 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись до суду, позивач надав квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1000,00грн., за вимогу майнового характеру про стягнення моральної шкоду.

Разом з тим, інші вимоги позивача не є такими, які дають підстави для звільнення його від сплати судового збору в повному обсязі заявлених позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Тобто, вимоги про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди не є вимогами, при пред`явленні яких позивач звільняється від сплати судового збору.

Так, відповідно до ч.1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Порядок та строки виплати заробітної плати визначені в статті 115 КЗпП України.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є іншим видом виплат, який врегульований Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року (зі змінами та доповненнями), згідно з яким обчислення середньої заробітної плати для даного стягнення проводиться виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Таким чином, вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вимога про стягнення моральної шкоди, а також вимога про стягнення коштів за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі, не є тотожними до вимог про стягнення заробітної плати, а тому не можуть бути віднесені до категорії пільгових вимог, за подачу яких п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», в редакції від 22 травня 2015 року, яка набрала чинності 1 вересня 2015 року, судовий збір не сплачується.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду .

Відповідно до постанови Верховного Суду в справі № 728/2955/18 від 10 січня 2019 року, починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Тобто, Верховний Суд прийшов до висновку, що п.1 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» чітко визначено вимоги, які випливають з норм трудового законодавства, які не підлягають оплаті судовим збором при зверненні до суду.

Таким чином, позивач не звільнений від сплати судового збору в частині п`яти позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з того, що середній заробіток за час вимушеного прогулу є позовною вимогою майнового характеру, обчислюється судом при ухваленні рішення і на даний час суму до стягнення визначити неможливо, сума судового збору має бути визначена виходячи з мінімальної суми, визначеної законом.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2021 року встановлено в розмірі 2270,00 грн.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Виходячи з цього, суми позову, заявлення вимог немайнового характеру та двох позовних вимог майнового характеру, за якими сплачується судовий збір, позивач має сплатити судовий збір у розмірі 908,00 грн. - за позовними вимогами немайнового характеру, та 2 724,00 грн. за трьома позовними вимогами майнового характеру, з урахуванням вже сплаченої суми за позовною вимогою майнового характеру про стягнення моральної шкоди, а всього 3724,00 грн.

Відповідно до п. 13 постанови № 10 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

При цьому належним доказом сплати судового збору є фінансовий документ: платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Також фінансовий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплено печаткою установи з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору - згідно наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ роз`яснень у постанові №10 від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах ".

З урахуванням викладеного, позовна заява ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Професійної спілки працівників казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», Національного агентство з питань запобігання корупції (НАЗК), Державної служби морського та річкового транспорту України про визнання незаконними та скасування наказів про відсторонення від роботи, стягнення заробітної плати та моральної шкоди підлягає залишенню без руху.

Керуючись ч. 4 ст. 177, ч.1 ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (65114, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140А), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Професійної спілки працівників казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (65038, м. Одеса, вул. Довга, буд. 88, корпус А), Національного агентство з питань запобігання корупції (НАЗК) (01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, буд. 28), Державної служби морського та річкового транспорту України (03110, м. Київ, вул. Преображенська, 25) про визнання незаконними та скасування наказів про відсторонення від роботи, стягнення заробітної плати та моральної шкоди залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме:

1)сплатити судовий збір за три вимоги майнового характеру, відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 2 724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) грн. 00 коп., та надати докази такої сплати;

2)сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру, відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петренко В. С.