УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Лисиченко С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Медведєвої Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкова цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду , -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2021 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. про встановлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за виконавчим листом №640/10167/19 від 26.10.2020, виданий Київським районним судом м.Харкова, наказом №922/6154/15 від 05.02.2016, виданий Господарським судом Харківської області.

В обґрунтування подання приватний виконавець посилається на те, що в нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження №63935693 з примусового виконання: виконавчого листа №640/10167/19 від 26.10.2020 року, виданого Київським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 32067,28 грн.( виконавче провадження №63760156) та наказу № 922/6154/15 від 05.02.2016 року, виданого Господарським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 61042,04 грн.( виконавче провадження № 63931192).

Постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом та отримана боржницею. На вимогу приватного виконавця боржницею не надано декларацію про доходи та майно, не з`явилася до виконавця для повідомлення контактного телефону з метою узгодження дати та часу допуску в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належить їй або якими вона користується, для проведення виконавчих дій, про що складено акт.

Приватний виконавець зазначає, що за відомостями Державної фіскальної служби України, на ім`я боржниці наявний відкритий розрахунковий рахунок в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».01.12.2020 винесена постанова про арешт коштів боржниці, яка направлена для виконання до АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Згідно відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК», арешт накладений, однак на рахунках недостатньо коштів для виконання постанови. Крім того, згідно Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, боржниця володіє Ѕ частиною домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Також приватним виконавець зазначає, що транспортні засоби за боржницею не зареєстровані, інформації про місце роботи боржника та отримання пенсії боржником не знайдено, відомостей про право власності на земельні ділянки, права постійного користування або договорів оренди в державному реєстрі земель не має.

Враховуючи викладене та значущість суми боргу, той факт, що рішення до теперішнього часу не виконано, боржниця ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного їй майна і доходів, приватний виконавець вважає, що виникла необхідність у тимчасовому обмеженні у праві виїзду боржниці - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 18.01.2021 визначено головуючого суддю: Лисиченко С.М.

Відповідно до ч.4 ст. 441 ЦПК України суд розглядає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України негайно без повідомлення (виклику сторін) та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. у судове засідання не з`явився, подав разом з подання заяву про розгляд подання за його відсутністю.

Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. знаходиться зведене виконавче провадження №63935693 з примусового виконання: виконавчого листа №640/10167/19 від 26.10.2020 року, виданого Київським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 32067,28 грн.( виконавче провадження №63760156) та наказу № 922/6154/15 від 05.02.2016 року, виданого Господарським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 61042,04 грн.(виконавче провадження № 63931192).

27.11.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюкововим Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63760156 з виконання виконавчого листа №640/10167/19, виданого 26.10.2020 Київським районним судом м.Харкова.

На підтвердження направлення боржнику зазначеної вище постанови про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем надано копію поштової квитанції ПН №55 від 30.11.2020 про направлення ОСОБА_4 рекомендованого листа, а також роздруківку трекінга відправлень з офіційного сайту АТ «УКРПОШТА», зміст якої не містить даних особи, що отримала поштовий лист.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби на запит №91396143 від 27.11.2020 року, на ім`я боржниці наявний відкритий розрахунковий рахунок в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

01.12.2020 винесена постанова про арешт коштів боржниці, яка направлена для виконання до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та для відома сторонам виконавчого провадження.

На підтвердження направлення боржниці зазначеної вище постанови про арешт коштів боржника приватним виконавцем надано копію поштової квитанції ПН №55 від 01.12.2020 про направлення ОСОБА_4 рекомендованого листа.

Будь-яких доказів, зокрема, опису вкладення ( форма107),зі змісту якого вбачалося б найменування документу, що був направлений боржниці 01.12.2020 приватним виконавцем, а також рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (форма 119) з особистим підписом боржниці, матеріали не містять.

Згідно відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК», арешт накладений, однак на рахунках недостатньо коштів для виконання постанови.

15.12.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюкововим Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63931192 з виконання наказу № 922/6154/15 від 05.02.2016 року, виданого Господарським судом Харківської області.

На підтвердження направлення боржниці зазначеної вище постанови про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем надано копію поштової квитанції ПН №55 від 16.12.2020 про направлення ОСОБА_4 рекомендованого листа, а також роздруківку трекінга відправлень з офіційного сайту АТ «УКРПОШТА», зміст якої не містить даних особи, що отримала поштовий лист.

Будь-яких доказів, зокрема, опису вкладення ( форма107),зі змісту якого вбачалося б найменування документу, що був направлений боржниці 30.11.2020 та 16.12.2020 приватним виконавцем, а також рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (форма 119) з особистим підписом боржниці, матеріали не містять.

15.12.2020 вищезазначені виконавчі провадження об`єднані у зведене виконавче провадження.

Як вбачається зі змісту Акту приватного виконавця від 22.12.2020, складаного в межах зведеного виконавчого провадження № 63935693 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В, 27.11.2020 року винесена постанова про відкриття провадження № 63760156. 15.12.2020 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 63931192. Згідно інформації, що містить сервіс відстеження поштових відправлень на офіційному веб-ресурсі АТ «КРПОШТА», вказані поштові відправлення вручено 22.12.2020 року ( в день складання акту). Однак, на виконання пункту 2 резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого боржник не подав декларацію про доходи та майно, не з`явився до виконавця для повідомлення контактного телефону з метою узгодження дати та часу допуску в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належить йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

На підтвердження обставин, що зазначені у вищезазначеному акті від 22.12.2020, приватним виконавцем не надано суду доказів щодо особистого отримання боржницею вказаних постанов від 27.11.2020 та 15.12.2020, зокрема рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (форма 119) з особистим підписом боржниці.

Відповідно до Акту приватного виконавця від 24.12.2020 ВП №63935693, 17.12.2020 року, за відомими місцями можливого перебування боржниці та її майна, направлені виклики, якими зобов`язано з`явитися до приватного виконавця 24.12.2020 о 10:30 щодо сплати боргу, надання підтверджуючих документів про сплату боргу та надання в установленому законом порядку допуску виконавця до житла та іншого володіння, приміщень, сховищ, що належать їй або якими вона користується, для проведення виконавчих дій, зокрема, за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 . Одночасно, викликами зобов`язано боржницю надати достовірні відомості про майно та доходи, в тому числі майнові права, майно, якими боржниця володіє спільно з іншими особами тощо. Боржниця не з`явилася за викликами, не надала в установленому законом порядку допуску виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать їй або якими вона користується, для проведення виконавчих дій, зокрема, за вищевказаними адресами, не подала відомості, які її було зобов`язано подати викликами від 17.12.2020.

На підтвердження направлення боржниці викликів приватного виконавця від 17.12.2020, останнім надано копії викликів, а також копії поштових квитанцій від 17.12.2020 про направлення ОСОБА_1 рекомендованих листів.

Будь-яких доказів, зокрема, опису вкладення ( форма107),зі змісту якого вбачалося б найменування документу, що був направлений боржниці 17.12.2020 приватним виконавцем, а також рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (форма 119) з особистим підписом боржниці, матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що надані приватним виконавцем докази направлення боржниці вказаних вище документів виконавчого провадження не можуть вважаться достатніми доказами в розумінні ст.80 ЦПК України, оскільки у своїй сукупності не дають змогу дійти висновку про направлення 30.11.2020, 01.12.2020, 16.12.2020 та 17.12.2020 рекомендованими поштовими листами вказаних викликів від 17.12.2020 та постанов виконавчого провадження від 27.11.2020, 01.12.2020 ,15.12.2020.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 238721071, сформовано 24.12.2020 приватним виконавцем Близнюковим Ю.В., за боржницею ОСОБА_1 зареєстровано право власності на Ѕ частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України на запит №91396146 від 27.11.2020 року, в МВС відсутні дані про зареєстровані за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 транспортні засоби.

Відповідно до відповіді Пенсійного фонду України № від 30.11.2020 року на запит № №91396141 від 27.11.2020 року про осіб боржників, які отримують пенсії за параметрами запиту: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 інформацію не знайдено.

Відповідно до відповіді Пенсійного фонду України № від 30.11.2020 року на запит № №91396142 від 27.11.2020 року про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи за параметрами запиту: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 інформацію не знайдено.

За даними Держгеокадастру у Харківській області ( лист від 22.12.2020 року № 32-20-9-10075/0/19-20на №7541 від 16.12.2020) за ОСОБА_1 , згідно з Книгами реєстрації державних актів на право власності, право постійного користування, договорів оренди на земельні ділянки в державному реєстрі земель не зареєстровано.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Разом з тим, відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Право на свободу пересування є фундаментальним правом природно-правового походження та складається із таких основних складових: право фізичної особи на в`їзд і на виїзд з території країни, на якій вона перебуває, право вільного пересування у межах цієї території, у тому числі право на вільний вибір місця проживання. Це конституційне право належить всім фізичним особам: громадянам України, іноземцям та особам без громадянства.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

При виконанні судових рішень порядок розгляду подання державного (приватного) виконавця про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України регулюється статтею 441 ЦПК України.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За змістом пункту 19 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року із змінами виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Із змісту цього пункту вбачається, що ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Проте особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення статті 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

В статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема, якщо боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

При цьому сам факт наявності невиконаного рішення суду боржником не є відповідно до цього Закону підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов`язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання судового рішення.

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Саме на державного чи приватного виконавця покладається тягар доказування ухилення боржника від виконання рішення суду.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні достатні докази на підтвердження умисного ухилення боржницы від виконання судового рішення в контексті положень ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду громадян України» та ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, надані державним виконавцем матеріали подання містять фактичні дані щодо перебігу вчинених ним дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого документу, однак не містять доказів про вчинення боржником саме умисних дій, спрямованих на приховання грошових коштів, рухомого та нерухомого майна, інших цінностей, а також про ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього державним виконавцем у зв`язку з примусовим виконання рішення суду.

Отже, заявником не надано достатніх доказів на підтвердження навмисного чи іншого свідомого невиконання боржницею своїх обов`язків по сплаті боргу, її наміру ухилитися від виконання покладених на неї зобов`язань та переховування від виконавчих органів, а сама по собі наявність невиконаного рішення суду не може бути підставою для обмеження свободи пересування боржниці.

З огляду на викладене, звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржниці за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду, є передчасним.

Керуючись ст.ст.12,76-81,441 ЦПК України, ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду громадян України», ст. 33 Конституції України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені поданням приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Повний текст ухвали суду складено 25.01.2021.

Суддя - С.М. Лисиченко