ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/27/20 Провадження № 2/636/638/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Карімова І.В.,

за участю секретаря - Аббасова С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків, військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання розпорядження неправомірним та зобов`язання вчинення дії,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Квартирно - експлуатаційного відділу (КЕВ) м. Харків про визнання за ним право на виключення з числа службових Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків квартири АДРЕСА_1 для забезпечення його сім`ї постійним житлом та зобов`язати відповідача подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання про виключення з числа службових вищевказаної квартири. Подалі у квітні 2020 року ОСОБА_1 подав до суду уточнену позовну заяву до Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків, військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання розпорядження неправомірним та зобов`язання вчинення дії. Просив: визнати неправомірним та скасувати розпорядження - Окреме доручення заступника Міністра оборони України № 19360/з від 12.12.2019 р. щодо зупинення подання до розгляду пропозицій (погодження) до квартирно-експлуатаційних відділів (частин районів) щодо виключення житла з числа службового; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в особі її житлової комісії погодити зняття статусу «службове житло» з квартири АДРЕСА_1 для забезпечення ОСОБА_1 та членів його сім`ї постійним житлом; визнати за ОСОБА_1 право на виключення з числа службових квартирно - експлуатаційного відділу м. Харкова зазначеної квартири для забезпечення його сім`ї постійним житлом; зобов`язати квартирно - експлуатаційний відділ м. Харкова подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 для забезпечення ОСОБА_1 та членів його сім`ї постійним житлом. Судові витрати просить покласти на нього.
25.03.2020 року представник Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харкова надав заяву про залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Міністерство оборони України, посилаючись на те, що спірна квартира перебуває у власності останнього.
27.08.2020 року ОСОБА_1 та його представник адвокат Коваль А.П. подали до суду заяву про відмову від першої позовної вимоги уточненого позову щодо визнання протиправними та скасування розпорядження Окремого доручення заступника Міністра оборони України № 19360/з від 12.12.2019 р. щодо зупинення подання до розгляду пропозицій (погодження) до квартирно-експлуатаційних відділів (частин районів) щодо виключення житла з числа службового, посилаючись на те, що вказана вимога повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства.
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 30 вересня 2021 року прийнята відмова ОСОБА_1 в особі представника адвоката Коваль А.П. від позову в частині вимог про визнання протиправними та скасування розпорядження Окремого доручення заступника Міністра оборони України № 19360/з від 12.12.2019 р. щодо зупинення подання до розгляду пропозицій (погодження) до квартирно-експлуатаційних відділів (частин районів) щодо виключення житла з числа службового та закрито провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Також відмовлено у задоволенні клопотання Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харкова про залучення Міністерства оборони України у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.
Позов ОСОБА_1 мотивований тим, що він з сім`єю постійно проживають та зареєстровані в службовій квартирі АДРЕСА_1 на підставі службового ордера виданого виконавчим комітетом Чугуївської міської ради у зв`язку з проходженням військової служби. На цей час перебуває на військовій службі, є ветераном війни учасником бойових дій в зоні ООС, перебуває на квартирному обліку для отримання постійного житла, має календарну вислугу на військовій службі більше 20 повних календарних років.
Зважаючи на те, що службовий статус наданій його сім`ї квартири значно обмежує можливість реалізації встановлених чинним житловим законодавством прав та набуття ним права на отримання постійного житла шляхом зняття статусу «службове» з вказаної квартири, він звертався до військової частини НОМЕР_1 з проханням погодити виключення вказаної квартири з числа службових та до КЕВ м. Харків, в віданні якого знаходиться фонд службового житла Харківського гарнізону, та який відповідно до покладених на нього повноважень являється контролюючим органом та зобов`язаний організовувати вирішення таких питань, з проханням щодо організації оформлення і подання відповідних документів для виключення займаної його сім`єю квартири з числа службових. Але на обидва звернення отримав відмови, які мотивовані посиланням на розпорядження вищестоячих посадових осіб органів військового управління, щодо зупинення подання пропозицій щодо розгляду питань виключення квартир з числа службових. Крім того, військова частина в особі голови її житлової комісії додатково послалась на недостатність (менше 25 років) вислуги позивача на військовій службі. Вищевказані відмови КЕВ м. Харкова та військової частини НОМЕР_1 вирішити це питання у встановленому Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра Оборони України № 380 від 31.07.2018 р. та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 06.09.2018 р. за № 1020/32472 (далі- Інструкція), порядку спонукали його звернутись до суду та вирішити його в судовому порядку з визначеним ним способом захисту своїх прав.
Не погоджуючись з даним позовом, представник відповідача КЕВ м. Харків надав відзив на позов, в якому зазначив, що наявність вказаної вислуги на військовій службі не надає позивачу права вимагати конкретне службове житло для постійного проживання без додержання черговості. Тобто, обов`язковою умовою для розгляду питання виключення квартири з числа службових є настання черги для отримання постійного житла. Оскільки, така черга ще не підійшла, то і розглядати вказане питання підстави відсутні. Крім того, зазначає, що КЕВ м. Харків має право звертатись з клопотанням про виключення житла з числа службових, але не зобов`язано це робити.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Коваль А.П. надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі за наявними доказами і доводами, уточнений позов підтримав за заявленими підставами.
Представник відповідача КЕВ м. Харків в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без його участі, проти позову заперечує, посилаючись на вищевказані доводи.
Представник відповідача в/ч НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками справи докази в їх сукупності, прийшов до наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, разом з сім`єю з трьох осіб: він, дружина та син, проживають в службовій квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується доданими копіями: довідки № 4/6348 від 18.12.2019 р., довідки № 0810-32/4168-2 від 25.07.2019 р. та службового ордера. Зазначену квартиру позивач отримав у зв`язку з проходженням військової служби на підставі службового ордера № 015438 від 23.07.2019 р., являється учасником бойових дій, що підтверджується копіями відповідного посвідчення серії НОМЕР_2 та довідок. На дату подання позову ОСОБА_1 мав календарну вислугу повний 21 рік (з 31.07.1998 р. по 24.12. 2019 р.), перебуває на квартирному обліку на першочергове отримання житла, що підтверджується доданими копіями послужного списку та відповідної довідки КЕВ м. Харків № 7877 від 20.12.2019 р.
ОСОБА_1 звертався до військової частини НОМЕР_1 з проханням погодити виключення вказаної квартири з числа службових та до КЕВ м. Харків з проханням щодо організації виключення займаної його сім`єю квартири з числа службових. Але на обидва звернення отримав відмови (вих. № 7899 від 20.12.2019 р. та вих. № 26/ЖК від 11.03.2020 р.), які мотивовані посиланням на розпорядження вищестоячих посадових осіб органів військового управління щодо зупинення подання пропозицій щодо розгляду питань виключення квартир з числа службових. Крім того, військова частина в особі її житлової комісії додатково послалась на недостатність (менше 25 років) вислуги позивача на військовій службі.
Згідно ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (державних органів).
Відповідно ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Згідно ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана з захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Відповідно ст. 2 цього Закону, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах визначених законами України.
Згідно ч.1 ст. 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом, іншими законами, в порядку, визначеному КМ України. Військовослужбовцям, які мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Відповідно ч.1 п. 3 «Порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннями» затвердженим постановою КМУ від 03.08.2006 р. № 1081 (далі-Порядок), військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 календарних років і більше та члени їх сімей надається житло для постійного проживання.

Пунктом 3 частиною 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями передбачено чотири способи забезпечення житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше: 1) наданням один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого; 2) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, виключеного з числа службового; 3) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб; 4) надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Тобто, законодавством прямо передбачено право військовослужбовців самостійно визначатись, яким способом (шляхом) вони бажають забезпечитись житлом для постійного проживання. Реалізація забезпечення постійним житлом шляхом його виключення з числа службових жодним чином не пов`язується законодавством з квартирною чергою особи, яка обрала такий спосіб забезпечення житлом.
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 636/1514/19, провадження № 61-19985св19, яку суд враховує при при виборі і застосуванні норм права відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України.

У пункті 11 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, передбачено, що виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно- експлуатаційного органу.

Пунктом 10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року, передбачено, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.

Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.

Відповідно ч.2 п. 6 Положення про порядок надання службових житлових приміщень і користування ними в УРСР, затвердженого постановою РМ УРСР від 4.02 88 р. № 37, виключення житлового приміщення з числа службових здійснюється на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідного районного, міського, районної в місті ради.
Згідно ст. ст. 5, 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів Збройних Сил України, як в воєнний так і в мирний час. Учасникам бойових дій надається, зокрема, така пільга, як першочергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов.
Конституційний Суд неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій держави, зокрема, гарантії соціального захисту. До них, насамперед, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах СБУ, податковій, міліції, прокуратурі, тощо (рішення КСУ від 06.07.1999 р. № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 р. № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій, гарантій).
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, враховуючи вказані норми матеріального права, та надані докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки позивач має право на забезпечення житлом, зокрема право на виключення житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання.

При цьому суд виходить із того, що відповідачі: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків та військова частина НОМЕР_1 не надали доказів на підтвердження обґрунтованості своїх відмов за вих. № 7899 від 20.12.2019 р. та вих. № 26/ЖК від 11.03.2020 р.у підготовці і подання документів квартирної справи для виключення квартири з числа службових. Немотивована бездіяльність відповідачів обмежує права позивача на забезпечення житлом, гарантовані Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а посилання відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків на необхідність дотримання черговості при вирішенні питання щодо виключення житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання суд вважає необґрунтованим, оскільки позивач вже забезпечений службовим житлом у порядку черговості.

Посилання відповідачів як на підставу своїх заперечень проти позову на розпорядження заступника Міністра оборони України від 12.12.2019 р. № 19360/з щодо зупинення погодження виключення квартир з числа службових та прийняття документів на розгляд також є безпідставними, оскільки таке розпорядження не скасовує дію нормативних актів, які мають вищу юридичну силу, зокрема, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями та Інструкції.
В оцінці спірних правовідносин слід виходити з того, що суд має право зобов`язати орган вчинити певні дії, які гарантували б захист прав і свобод людини, оскільки Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (ст.8).
Таким чином, унаслідок бездіяльності відповідача позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Такі висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 13.02.2020 у справі №750/13081/18, від 13.02.2020 у справі №750/13081/18, від 27.05.2020 у справі №750/1063/19, від 9.10.2020 у справі №750/3925/18 та від 12.11.2020 у справі №750/967/19, і які суд також враховує при розгляді цієї справи відповідно до п.4 ст. 263 ЦПК України.

Судові витрати за проханням позивача покладаються на останнього.

Керуючись ст.ст. 4,10,12, 76-80, 141, 235, 258, 259, 263 -265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків, військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання розпорядження неправомірним та зобов`язання вчинення дії - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на виключення з числа службових Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків квартири АДРЕСА_1 для забезпечення його сім`ї постійним житлом.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) в особі її житлової комісії погодити зняття статусу «службове житло» з квартири АДРЕСА_1 для забезпечення підполковника ОСОБА_1 та членів його сім`ї постійним житлом.
Зобов`язати Квартирно - експлуатаційний відділ м. Харків ( код ЄДРПОУ 07923280, адреса місцезнаходження: 61024,м. Харків, вул. Пушкінська,61) подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання про виключення з числа службових Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків квартири АДРЕСА_1 для забезпечення його сім`ї постійним житлом.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Повне рішення складено 11 жовтня 2021 року.

Суддя: