1Справа № 335/7139/15-ц 6/335/31/2021
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Деркач А.А., за участю заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , представника позивача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому в залі суду у м. Запоріжжя засіданні заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Куропятнікова Тетяна Михайлівна, про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2017 року, у цивільній справі № 335/7139/15-ц, позов ОСОБА_4 задоволено, Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 борг спадкодавця ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за договором позики від 25.05.2013 року в межах вартості спадкового майна у сумі 417 654,00 грн., судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 654,00 грн., а всього стягнуто 421 308,00 грн.

02.12.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про відстрочення виконання рішення суду на один рік, мотивуючи свої вимоги тим, що на теперішній час виконавчий лист з виконання зазначеного рішення знаходиться на виконанні у Вознесенівському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, однак вона є пенсіонером за віком. Крім того, вважає, що ОСОБА_8 спірний договір позики, за яким стягнуто заборгованість, не підписував. Виконання рішення призведе до втрати нею єдиного житла, оскільки грошові кошти, які їй належить сплатити, значно перевищують вартість спадкового майна. Просила відстрочити виконання вказаного рішення строком на один рік.

У судовому засіданні заявник заяву підтримав і просить задовольнити, зазначаючи, що наразі у провадженні відділу поліції перебуває кримінальне провадження, має бути проведена експертиза, оскільки ОСОБА_8 договір позики не підписував, підстав для стягнення з нього грошових коштів у судовому порядку не було, а тому просила відстрочити виконання рішення суду ще на один рік.

Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав і просить задовольнити, зазначаючи, що розслідується кримінальне провадження щодо шахрайства, а тому відстрочення виконання рішення за таких обставин є необхідним. Крім того, ОСОБА_1 має невеликий дохід у вигляді пенсії, інших доходів немає.

Представник позивача-стягувача у судовому засіданні проти заперечення заяви категорично заперечує, надавши суду письмові заперечення, пояснив, що рішення суду не виконується вже три роки, а із заявою про відстрочення відповідач звернуся до суду після спливу трьох років з дня набрання рішенням законної сили. Окрім того, у 2019 році ОСОБА_1 уже зверталася до суду із аналогічною заявою про відстрочення виконання рішення. За результатом розгляду Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя 25 листопада 2019 року постановив ухвалу, згідно з якою відстрочив виконання наведеного рішення на 6 (шість) місяців, тобто до 25 травня 2020 року. Указана ухвала набрала законної сили 10.12.2019.При постановленні ухвали суд керувався тим, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою за віком, її скрутне матеріальне становище. Також ОСОБА_1 посилалася на заяву про злочин щодо вчинення шахрайських дій при укладенні спірного договору позики. Отже, відповідач при повторному зверненні до суду навела ідентичні першій заяві доводи, що зводяться до незгоди із рішенням суду від 07.06.2017.Друге звернення відповідача до суду позивач розцінює як зловживання правом на судовий захист, оскільки судова система не може використовуватися боржником як інструмент, що перешкоджає виконанню судового рішення. Крім того, представник стягувача зазначив, що стягувачу не було відомо про те, що раніше було відстрочено судове рішення, а про існування ухвали суду від 25.11.2019 року стягувач дізналася випадково від державного виконавця після набрання ухвалою законної сили. Також представник вказав на те, що раніше рішення суду частково виконувалося та з пенсії ОСОБА_9 відраховувались суми на виконання рішення суду.

У судове засідання треті особи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись судом. З урахуванням викладених обставин, суд вважав за можливе розглянути заяву у їх відсутність.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судові рішення є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України» (заява № 15729/07; п. 26) від 05.07.2012 зазначено, що основна мета виконавчого провадження - виконання судового рішення, яке у державі, що визнала верховенство права, не може залишатися невиконаним на шкоду одній із сторін, а держава повинна вжити усіх необхідних кроків, у межах своєї компетенції, для виконання остаточного рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 Цивільного процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання

Частина третя цієї ж статті передбачає, що підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно із ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003, при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочення або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Тобто, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, його виконання може бути розстрочене на певних умовах або відстрочено. При вирішенні питання про розстрочку або відстрочення виконання рішення повинні бути враховані інтереси стягувача та оцінені повідомлені боржником обставини, на які він вказує, як на підставу розстрочки або відстрочення виконання рішення та які повинні бути суттєвими, залежно від чого встановлюється можливість задоволення такої заяви. Розстрочка або відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Закон пов`язує можливість відстрочення та розстрочки виконання рішення суду лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2017 року, у цивільній справі № 335/7139/15-ц, позов ОСОБА_4 задоволено, Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 борг спадкодавця ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за договором позики від 25.05.2013 року в межах вартості спадкового майна у сумі 417 654,00 грн., судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 654,00 грн., а всього стягнуто 421 308,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як вбачається з матеріалів справи рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у цивільній справі № 335/7139/15-ц ухвалено 07 червня 2017 року, законної сили воно набрало 10 листопада 2017 року, а із заявою про відстрочення відповідач звернуся до суду 02 грудня 2020 року, тобто після спливу трьох років з дня набрання рішенням законної сили.

Окрім того, у 2019 році ОСОБА_1 зверталася до суду із аналогічною заявою про відстрочення виконання рішення.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 25 листопада 2019 року відстрочено виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя на 6 (шість) місяців, тобто до 25 травня 2020 року. Указана ухвала набрала законної сили 10.12.2019.

Підставою для відстрочення виконання судового рішення стало те, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою за віком, її скрутне матеріальне становище. ОСОБА_1 також у заяві у 2019 році посилалася на заяву про злочин щодо вчинення шахрайських дій при укладенні спірного договору позики.

Звертаючись до суду вдруге відповідач навела ідентичні першій заяві. Крім того, доводи ОСОБА_1 фактично зводяться до незгоди із рішенням суду від 07.06.2017, яке набрало законної сили.

В заяві причиною для відстрочення виконання рішення суду заявник послався на скрутне матеріальне становище. Однак, складене матеріальне становище не позбавляє відповідача обов`язку виконати судове рішення, а дана причина не є винятковим випадком, порушує принцип обов`язковості виконання рішення суду та порушує права позивача на належний судовий захист результатом якого має бути повне виконання рішення суду у встановлений законом строк.

Твердження ОСОБА_1 про те, що з неї стягнуто грошові кошти, які в декілька разів перевищують вартість майна, яке вона отримала у спадщину є юридично неспроможними, позаяк спадкоємець відповідає за боргами спадкодавця у межах вартості спадкового майна, яким є квартира АДРЕСА_1 . Отже, жодних підстав стверджувати, що борг буде погашатися за рахунок єдиного житла квартири АДРЕСА_2 , не має.

Аналіз положення ч.3 ст.435 ЦПК України свідчить про винятковий характер обставин, за наявності яких суд приходить до висновку про обґрунтованість відстрочення виконання судового рішення.

Оцінюючи покликання заявника щодо винятковості обставин для відстрочення вищезгаданого рішення, на предмет обґрунтованості та відповідності положенням ч.3 ст.435 ЦПК України, суд вважає такі безпідставними та такими, що не відповідають критерію винятковості.

З урахуванням тих обставин, що відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, разом із тим, рішення у справі набрало законної сили 10.11.2017 року, тобто три роки тому, ОСОБА_9 судом раніше відстрочувалося виконання рішення суду з аналогічних підстав, а також враховуючи права та законні інтереси стягувача у виконавчому провадженні, а також строки виконання рішення суду, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», а зазначені в заяві про відстрочення виконання рішення суду обставини щодо проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні не можуть вважатись такими, що утруднюють виконання рішення суду в розумінні ст. 435 ЦПК України, при тому, що положення ст. 435 ЦПК не може використовуватися боржником як інструмент, що перешкоджає виконанню судового рішення, виходячи із принципів співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників, суд дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2017 року у цивільній справі № 335/7139/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Куропятнікова Тетяна Михайлівна, про стягнення грошових коштів, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Вступна та резолютивна частина ухвали суду виготовлена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 29.01.2021 року.

Повна ухвала складена 01.02.2021 року.

Суддя: Ю.В. Апаллонова