УХВАЛА

28 січня 2021 року

м. Київ

справа №639/1758/15-ц

провадження № 61-590ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , на постанову Харківського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 358 955,73 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 квітня 2015 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 29 квітня 2008 року № DN81AR15790125 у розмірі 179 702,04 грн, у тому числі: 68 733,07грн - заборгованість за кредитом; 24 904,67грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; 68 733,07 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 250грн - штраф (фіксована частина); 17 081,23 грн - штраф (процентна складова). Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 квітня 2015 року скасовано в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості з комісії, штрафів і у задоволенні цих позовних вимог відмовлено, а в частині сум стягнення заборгованості за тілом кредиту, пенею та загальної суми стягнення змінено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість у розмірі 86 402,80 грн.

У січні 2021 року представник ОСОБА_1 , діюча в інтересах ОСОБА_2 , подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

Відповідно до пункту шостого частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, клопотання особи, яка подала скаргу.

Так скаржник зазначає, що у повному обсязі оскаржує лише постанову суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд зауважує, що оскаржуваною постановою, зокрема, залишено без змін заочне рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог.

Положеннями статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Верховний Суд роз`яснює скаржнику положення статті 400 ЦПК України, відповідно до якої переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, відповідно до повноважень, визначених статтею 409 ЦПК України, у разі перегляду в касаційному порядку постанови суду апеляційної інстанції у повному обсязі у суду касаційної інстанції будуть відсутні правові підстави для перегляду рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог. У разі скасування постанови суду апеляційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги Верховний Суд не може приймати нову постанову стосовно тих позовних вимог, які вже вирішені заочним рішенням в тій частині, яка не була скасована постановою апеляційного суду.

Таким чином, скаржнику необхідно надати уточнену касаційну скаргу, в якій заявити клопотання щодо оскарження судових рішень з врахуванням вимог цієї ухвали.

Також за подачу касаційної скарги не сплачено у повному обсязі судовий збір.

За правилами частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, проте, таких документів до касаційної скарги не долучено.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позовну заяву, в якій заявлено вимогу немайнового характеру, подано до суду у 2015 році.

За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час подання позову, за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру розмір судового збору дорівнює 1% від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальних заробітних плат.

Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік» станом на 01 січня 2015 року встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1218 грн.

Ціна позову у цій справі заявлена у розмірі 358 955,73 грн.

Таким чином, за позовну вимогу майнового характеру підлягав сплаті до суду першої інстанції судовий збір у розмірі 3589,56 грн.

За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору дорівнює 200% ставки, що підлягала сплаті за подання позовної заяви, скарги.

Таким чином, за подання касаційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 7179,14 грн.

Скаржником сплачено судовий збір у розмірі 1728,40 грн, а тому необхідно доплатити 5 450,74 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Таким чином, касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки оформлена з недотриманням вимог статті 392 ЦПК України та за її подання не сплачений судовий збір.

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , на постанову Харківського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш