Справа № 500/5927/18
Провадження № 2/946/336/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Стоянов А.А.», в особі голови Стоянової Алли Андріївни, ОСОБА_3 , Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію,-

ВСТАНОВИВ:

05.09.2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 16.07.2021 року (а.с. 198) уточнив та просить визнати недійсним договір оренди землі №36 укладений 04 січня 2014 року між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Стоянов А.А.», щодо оренди земельної ділянки площею 11,08 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0239; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер:15750538 від 12.09.2014 року, внесеного в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно державним реєстратором реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській області; стягнути з Фермерського господарства «Стоянов А.А.» на користь позивача судового збору в розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) грн, витрат пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертизи в розмірі 9420 (дев`ять тисяч чотириста двадцять гривень) грн, комісії за послуги банку на переказ готівки від 07.06.2019 року в розмірі 141,30 (сто сорок одна гривня тридцять копійок) грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на початку літа 2018 року ОСОБА_2 стало відомо, що 04 січня 2014 року, його дружина ОСОБА_3 уклала договір оренди землі за №36 від його імені з Фермерським господарством «Стоянов А.А.» у відповідності до якого, належна йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №896424, земельна ділянка площею 11,08 гектарів, кадастровий номер :01:002:0239, яка розташована на території Острівнянської сільської ради Арцизького району Одеської області надається в оренду Фермерському господарству «Стоянов А.А.» строком на 14 років. Оскільки договір оренди землі №36 від 04.01.2014 року ніби то укладений між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Стоянов А.А.» був фактично укладений та підписаний ОСОБА_3 , яка не мала на це повноважень, що є підставою недійсності правочину. Факт підписання договору не позивачем, також підтверджено висновком експерта № 19-7969-7970 складеного 24.09.2020 року. В зв`язку із недійсністю правочину також підлягає скасуванню рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.09.2018 року позовну заяву залишено без руху.

Заявою від 19.09.2018 року позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2018 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.11.2019 року призначено почеркознавчу експертизу по справі та зупинено провадження на час проведення експертизи.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.10.2020 року відновлено провадження по справі.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

Представник Фермерського господарства «Стоянов А.А.», в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Представник Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частина 1 ст.20 ЦК України передбачає, що право на захист особа здійснює на свій розсуд.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №26722253 від 12.09.2014 року власником земельної ділянки площею 11,08 га, розташованої на території Острівненської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:003:0042, являється ОСОБА_2 .

Згідно договору оренди землі №36 укладеного 04 січня 2014 року між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Стоянов А.А.», ФГ «Стоянов А.А.» набув права оренди земельної ділянки, яка розташована на території Острівнянської сільської ради Арцизького району Одеської області площею 11,08 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0239 (а.с. 5).

Відповідно до акту приймання передачі (на місцевості) земельної ділянки, переданої в короткострокову оренду ФГ «Стоянов А.А.» від 04.01.2014 року, власник земельної ділянки (орендодавець) ОСОБА_2 передає згідно Договору оренди та плану землекористування терміном на 14 (чотирнадцять) років земельну ділянку, яка розташована на території Острівнянської сільської ради Арцизького району Одеської області площею 11,08 га, в тому числі ріллі 11,08 га. ФГ «Стоянов А.А.» в особі голови Стоянової Алли Андріївни приймає в короткострокове користування (оренду) вищевказну земельну ділянку, згідно Договору оренди для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 12).

Крім того, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №26722253 від 12.09.2014 року, відносно земельної ділянки площею 11,08 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0239 вчинено запис про інше речове право: 6975363, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер:15750538 від 12.09.2014 року, внесеного в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно державним реєстратором реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 40).

За клопотанням позивача ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.11.2019 року за позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Стоянов А.А.», в особі голови Стоянової Алли Андріївни, ОСОБА_3 , Центру надання адміністративних послуг Арцизької державної адміністрації Одеської області про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію, призначено почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:

- чи виконаний рукописний запис - підпис: ОСОБА_2, у графі Підписи сторін під словом Орендодавець на 4 - ому аркуші у документу - договору оренди земельної ділянки № 36 , виданого 04 січня 2014 року фермерським господарством «Стоянов А.А.» та зареєстрований 11.09.2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Арцизського районного управління юстиції в Одеській області, згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 15750538 від 12.09.2014 року, рукою ОСОБА_2 ?

- чи виконаний рукописний запис - підпис: ОСОБА_2, у графі Власник земельної ділянки у документу - акту приймання передачі (на місцевості) земельної ділянки, переданої в короткострокову оренду ФГ «Стоянов А.А.» від 04.01.2014 року, рукою ОСОБА_2 ?

- чи виконаний рукописний запис - підпис: ОСОБА_2, - у додатку до Договору оренди земельної частки за 2014 рік після змісту: Орендодавець: ОСОБА_2 НОМЕР_2, - у додатку до Договору оренди земельної частки за 2015 рік після змісту: Орендодавець: ОСОБА_2 НОМЕР_2, - у додатку до Договору оренди земельної частки за 2016 рік після змісту: Орендодавець: ОСОБА_2 НОМЕР_2, рукою ОСОБА_2 ?

- чи виконаний рукописний запис - підпис: ОСОБА_2, у графі Підписи сторін під словом Орендодавець на 4 - ому аркуші у документу - договору оренди земельної ділянки № 36 , виданого 04 січня 2014 року фермерським господарством « Стоянов А.А.» та зареєстрований 11.09.2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Арцизського районного управління юстиції в Одеській області, згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 15750538 від 12.09.2014 року, рукою ОСОБА_3 ?

- чи виконаний рукописний запис - підпис: ОСОБА_2, у графі - Власник земельної ділянки - у документі - акту приймання передачі (на місцевості) земельної ділянки, переданої в короткострокову оренду ФГ «Стоянов А.А.» від 04.01.2014 року, рукою ОСОБА_3 ?

- чи виконаний рукописний запис - підпис: ОСОБА_2, - у додатку до Договору оренди земельної частки за 2014 рік після змісту: Орендодавець: ОСОБА_2 НОМЕР_2, - у додатку до Договору оренди земельної частки за 2015 рік після змісту: Орендодавець: ОСОБА_2 НОМЕР_2, - у додатку до Договору оренди земельної частки за 2016 рік після змісту: Орендодавець: ОСОБА_2 НОМЕР_2, рукою ОСОБА_3 ?

Відповідно до висновку експерта №19-7969-7970 судово-почеркознавчої експертизи складеного 24.09.2020 року (а.с. 124):

- рукописний запис «ОСОБА_2» у наданому на експертизу договорі оренди землі №36 від 04.01.2014 за ідентифікаційним номером НОМЕР_2, укладеному між фермерським господарством «Стоянов А.А.» та ОСОБА_2 , розміщений зі зворотної сторони другого аркушу у графі «Орендодавець», виконаний не ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 .

- рукописні записи «ОСОБА_2» у наданих на експертизу документах: акті приймання-передачі (на місцевості) земельної ділянки, переданої в короткострокову оренду ФГ «Стоянов А.А.» від 04,01.2014, розміщений в графі «Власник земельної ділянки»; додатку до Договору оренди земельної частини (паю) за 2014, 2015, 2016 рр., розміщені у розділах «Орендодавець:» в графах (підпис), виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою (особами).

Вирішити питання, чи виконані рукописні записи «ОСОБА_2» у наданих на експертизу документах:

- акті приймання-передачі (на місцевості) земельної ділянки, переданої в короткострокову оренду ФГ «Стоянов А.А.» від 04.01.2014, розміщений в графі «Власник земельної ділянки»;

- додатку до Договору оренди земельної частини (паю) за 2014, 2015, 2016 рр., розміщені у розділах «Орендодавець:» в графах (підніс), ОСОБА_3 або іншою особою (особами), не виявилося можливим з причин, вказаних у п.п. 5, 6 Дослідницької частини висновку.»

Таким чином, суд вважає доведеним факт не підписання ОСОБА_2 договору оренди землі №36 від 04.01.2014 за ідентифікаційним номером НОМЕР_2, укладеному між фермерським господарством «Стоянов А.А.» та ОСОБА_2 , акту приймання-передачі (на місцевості) земельної ділянки, переданої в короткострокову оренду ФГ «Стоянов А.А.» від 04.01.2014 та додатку до Договору оренди земельної частини (паю) за 2014, 2015, 2016 роки.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (11.08.2013 року), договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_2 просив визнати, зокрема недійсним договір оренди землі №36 укладений 04 січня 2014 року між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Стоянов А.А.», щодо оренди земельної ділянки площею 11,08 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0239, посилаюсь на те, що оспорюваний договір він не підписував.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими.

З огляду на викладене позовна вимога про визнання недійсним договору оренди землі №36 укладений 04 січня 2014 року між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Стоянов А.А.», щодо оренди земельної ділянки площею 11,08 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0239 є неналежним способом захисту порушеного права.

Тому у позові в частині визнання недійсним договору оренди землі №36 укладеного 04 січня 2014 року між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Стоянов А.А.», щодо оренди земельної ділянки площею 11,08 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0239,слід відмовити саме з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту.

Відмова у задоволенні позову через обрання неефективного (неналежного) способу захисту не позбавляє позивача права заявити негаторний позов про повернення земельної ділянки.

Викладене узгоджується із правовим висновком, висловленим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19).

Стосовно вимог позивача про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер:15750538 від 12.09.2014 року, внесеного в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно державним реєстратором реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській області суд зазначає, що ці вимоги є похідними від позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі №36 укладеного 04 січня 2014 року, тому у їх задоволенні також слід відмовити.

Враховуючи, що суд відмовив в задоволенні позовних вимог позивача, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з Фермерського господарства «Стоянов А.А.» на користь позивача судового збору в розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) грн, витрат пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертизи в розмірі 9420 (дев`ять тисяч чотириста двадцять гривень) грн, комісії за послуги банку на переказ готівки від 07.06.2019 року в розмірі 141,30 (сто сорок одна гривня тридцять копійок) грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Фермерського господарства «Стоянов А.А.» (, місцезнаходження: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кирнички, вул. Калініна, 177), в особі голови Стоянової Алли Андріївни, ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області (місцезнаходження: 68640 Одеська область, Ізмаїльський район, смт Суворове, вул. Пушкіна, 47, ) про визнання недійсним договору оренди землі №36 укладеного 04 січня 2014 року між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Стоянов А.А.», щодо оренди земельної ділянки площею 11,08 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0239; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер:15750538 від 12.09.2014 року, внесеного в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно державним реєстратором реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській області; стягнення з Фермерського господарства «Стоянов А.А.» на користь позивача судового збору в розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) грн, витрат пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертизи в розмірі 9420 (дев`ять тисяч чотириста двадцять гривень) грн, комісії за послуги банку на переказ готівки від 07.06.2019 року в розмірі 141,30 (сто сорок одна гривня тридцять копійок) грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.11.2021 року.

Суддя: О.Я.Присакар