Справа № 373/1435/20
Номер провадження 2/373/131/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді Залеської А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2020 представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором № 17712/2018 від 08.06.2018 у розмірі 113427,92 грн, яка складається з наступного: 101861,88 грн - заборгованість за тілом кредиту; 63,71 грн - заборгованість за відсотками; 7279,93 грн - сума щомісячних штрафів (по 1039,99 грн) за невиконання грошових зобов`язань за період 01.07.2019 по 31.01.2020; 2222,40 грн - заборгованість по пені та 2000,00 грн судових витрат. Також просить стягнути солідарно з відповідачів суму сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 грн та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 10% від ціни позову, а саме: 11342,79 грн.

Одночасно з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5956 га (кадастровий номер :05:008:0005), яка належить відповідачці ОСОБА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що 08.06.2018 між ПАТ «Кредобанк» (нова назва АТ «Кредобанк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 17712/2018, за умовами якого Банк надав відповідачці ОСОБА_1 кредит в сумі 289185,62 грн на строк до 07.06.2025. Повернення суми кредиту разом з нарахованими процентами мало здійснюватися позичальником щомісячно ануїтетними платежами, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця згідно Графіку погашення заборгованості.

Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено договір застави від 08.06.2018, предметом якого є рухоме майно: автомобіль марки PEUGEOT, модель 301, 2016 р.в, р/н НОМЕР_1 .

Також з метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №17712/2018/2 від 08.06.2018.

Відповідачка ОСОБА_4 належним чином не виконувала умови кредитного договору та прострочила виконання грошового зобов`язання, що стало підставою для вимоги від неї дострокового повернення кредиту в повному обсязі, у відповідності до умов договору.

У зв`язку з цим 19.11.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 3534 про звернення стягнення на предмет застави - транспортний засіб PEUGEOT, 2016 р.в, р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію - НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 .

За даним виконавчим написом приватним виконавцем округу м. Києва Мілоцьким О.Л. відкрито виконавче провадження. Предмет застави реалізовано 17.01.2020 на електронних торгах, а ВП №60875307 закінчено.

Водночас вирученої від реалізації заставного майна суми виявилось недостатньо для погашення повної суми заборгованості за кредитним договором.

За таких обставин позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з боржника та поручителя заборгованості по кредиту та процентам, що залишилась неповернутою після реалізації переданого в заставу автомобіля, а також штрафів, пені та судових витрат, що в сумі складає 113427,92 грн.

Ухвалою суду від 30.10.2020 заяву позивача про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5956 га (кадастровий номер :05:008:0005), що розташована на території Полого-Вергунівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Ухвалою від 12.11.2020 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та роз`яснено право подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні. Відповідачам було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників не надійшло.

Після отримання 24.11.2020 ухвали суду про відкриття провадження у справі відповідачка ОСОБА_1 10.12.2020 подала відзив на позов, до якого долучила копію свідоцтва про смерть відповідача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та копії квитанцій про погашення кредиту. У відзиві просить відмовити в задоволенні позову повністю, так як за весь час користування кредитними коштами в сумі 289185,62 грн вона повернула (сплатила на користь позивача) 69054,00 грн, а 170675,60 грн надійшли банку від продажу заставного автомобіля. За такими підрахунками неповернуте тіло кредиту має становити 49456 грн (289185,62 грн - 170675,60 грн - 69054,00 грн). Також відповідачка заперечує проти зарахування її платежів в першу чергу на погашення відсотків, а не на тіло кредиту, зокрема внесений нею 27.06.2019 платіж у розмірі 10000 грн був повністю зарахований на погашення процентів. Вимоги позивача про одночасне стягнення з неї штрафу і пені відповідачка вважає такими, що не відповідає інституту відповідальності у виді неустойки. В підсумку своїх заперечень вона вважає максимальною можливою сумою стягнення з неї боргу за кредитним договором по таким складовим: 49456,02 грн - тіло кредиту; 63,71 грн - заборгованість по відсоткам; 2222,40 - борг за пенею.

У відповіді на відзив представник позивача АТ «Кредобанк» - Павленко С.В. просив не брати до уваги відзив на позов у зв`язку з тим, що відповідачка подала його з пропущенням у відповіді на відзив відповідачки позивач виклав свої заперечення на відзив та зазначив, що розрахунок боргу за кредитним договором за період з 08.06.2018 по 30.06.2020 зроблений за процентною ставкою 12,99 % річних, як було передбачено договором. Нарахувань за збільшеною процентною ставкою у цей період не було. Що стосується стягнення одночасно пені та штрафу, то позивач зазначив умови договору, які передбачають нарахування штрафу та вказав, що ці порушення визначені пунктами ч.10 Кредитного договору та не відносяться до порушень основного кредитного зобов`язання. На спростування доводів відповідачки про невірно визначену суму заборгованості позивач вказав, що станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на заставне майно заборгованість по кредитному договору була визначена на дату 18.11.2019 в сумі 280994,25 грн та прийнята нотаріусом, а після реалізації предмета застави залишок нестягнутої за виконавчим написом заборгованості склав 110 318,65 грн. Щодо порядку розподілу внесених відповідачкою коштів, то позивач послався на дотримання п. 4.5 кредитного договору щодо черговості зарахування платежів на погашення заборгованості за кредитом, де зокрема визначено, що в першу чергу здійснюється погашення прострочених процентів та прострочені платежі по поверненню кредиту; у другу чергу - поточні платежі по сплаті нарахованих процентів та поточні платежі по поверненню кредиту; у третю чергу - комісія, пеня, штрафи.

31.01.2021 від відповідачки ОСОБА_1 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, де вона вказує, що обставини справи вимагають прийняття відзиву на позов та докази до нього, оскільки співвідповідач помер і ця обставина прямо впливає на законність рішення. У запереченнях на відповідь на відзив відповідачка наголосила на попередніх своїх аргументах, а також вказала на безпідставність вимог позивача щодо стягнення витрат позивача на професійну правничу допомогу у виді гонорару 10% від ціни позову.

Зважаючи, що відзив на позов відповідачка ОСОБА_1 подала з простроченням всього на один день, при цьому заперечення щодо солідарного стягнення боргу з ОСОБА_2 підтверджені нею копією свідоцтва про його смерть, що має суттєве значення при вирішенні спору, а також те, що відповідач відреагував на відзив та подав відповідь на нього, виклавши аргументи, що доповнюють обґрунтування позову, суд дотримуючись принципу змагальності сторін приймає заяви по суті спору обох сторін та надає оцінку викладеним в них аргументам з дослідженням поданих доказів в їх сукупності.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір, що виник з договірного зобов`язання та кредитних правовідносин при наступних обставинах.

08.06.2018 між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого виступає Акціонерне товариство «Кредобанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 17712/2018 (а.с.16-19).

Згідно п.2.1 та п. 2.2. Договору, банк видає позичальнику кредит в сумі 289185,62 грн на строк до 07.06.2025 для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу продажу транспортного засобу марки PEUGEOT, модель 301, дата випуску 2016 , № кузова НОМЕР_4 , і для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 8395,62 грн.

Відповідно до пункту 3.3 кредитного договору сторони обумовили значення змінюваної процентної ставки - 12,99% річних.

За умовами договору (п.3.6.3, п.3.7) максимальна зміна значення процентної ставки протягом року кредитування не може перевищувати 5% від значення змінюваної процентної ставки, про що Банк повідомляє позичальника шляхом надіслання повідомлення на поштову адресу зазначену в договорі не пізніше як за 15 днів до дати зміни.

Пунктом 4.1.1. Кредитного договору сторони передбачили, що повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами (ануїтентний платіж) протягом усього строку кредитування (п.2.1. Кредитного договору), відповідно до Графіку погашення заборгованості (Додаток №1 до кредитного договору).

Пунктом 4.5 передбачено наступний порядок черговості погашення заборгованості за кредитним договором:

у першу чергу погашаються: прострочені платежі по сплаті процентів за користування кредитом; прострочені платежі по поверненню кредиту (основного боргу);

у другу чергу: поточні платежі по сплаті нарахованих процентів за користування кредитом; поточні платежі по поверненню кредиту (основного боргу);

у третю чергу: прострочені платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені кредитним договором; поточні платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені кредитним договором; пеня, штрафи та інші види неустойок.

Договором також передбачено, що у випадку надходження від позичальника коштів з призначенням платежу, яке порушує встановлений вище порядок, банк проводить погашення заборгованості позичальника відповідно до положень цього пункту, незалежно від вказаного позичальником призначення платежу (п.п.4.5.3.4 договору).

Згідно п.4.7. Договору, банк у випадках, передбачених п.2.10. цього кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. У випадку несвоєчасної сплати процентів, комісій, інших платежів та/або повернення кредиту (частини кредиту) право банку вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів належних до сплати за цим кредитним договором виникає, у разі прострочення сплати процентів, комісій, інших платежів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на один календарний місяць.

У розділі 5 Кредитного договору сторони передбачили відповідальність за неналежне виконання умов договору у виді пені та штрафу.

Згідно з п. 5.1 кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань позивач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. При цьому розмір пені не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.

Пунктом 5.3 кредитного договору передбачено штрафи за невиконання інших умов договору, а саме:

200 грн одноразово за кожен випадок порушення п. 10.1.6 договору - зобов`язання позичальника один раз на рік надавати банку оновлені документи про отримані доходи за останні шість місяців;

200 грн одноразово за кожен випадок порушення п. 10.1.8 та 10.1.9 договору - зобов`язання позичальника сприяти банку в проведенні перевірки технічного стану транспортного засобу, оформленого для забезпечення виконання кредитного договору та на першу ж вимогу банку надавати документи щодо технічного стану транспортного засобу та права користування, розпорядження та володіння предметом застави;

0,4 % від суми заборгованості за кредитом щомісячно за кожен випадок порушення, невиконання або неналежного виконання обов`язків, передбачених п.п. 10.1.3.1 та/або п.п. 10.1.3.3 кредитного договору - щорічне страхування транспортного засобу, який передається в заставу на користь банку та щорічне страхування позичальника від нещасних випадків на користь банку.

Пунктом 6.1. Кредитного договору визначено, що виконання зобов`язань за цим кредитним договором забезпечується способами, що обумовлені в цьому кредитному договорі та/або договорах забезпечення, зокрема: застава транспортного засобу марки PEUGEOT, модель 301, дата випуску 2016 , № шасі НОМЕР_4 ; договір поруки №17712/2018/2 на суму 289185,62 грн.

08.06.2018 між ПАТ «КРЕДОБАНК» (заставодержатель) та ОСОБА_1 (заставодавець) укладено Договір застави на забезпечення виконання зобов`язань заставодавця та вимог заставодержателя, які виникають з Кредитного договору №17712/2018 від 08.06.2018. Предметом застави є автотранспорт: PEUGEOT 301, 2016 рік випуску, № шасі НОМЕР_4 , сірий колір, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , видане ТСЦ 8047 від 07.06.2018. Застава автомобіля за цим договором зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 16921282 від 08.06.2018 (а.с.21-23).

Договір застави вчинено за згодою чоловіка заставодавця - ОСОБА_2 (п.2.1.4 договору).

Відповідно до п. 5.2 договору застави заставодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет застави, зокрема якщо у момент настання терміну виконання зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором термін суми кредиту та/або несплаті або частковій несплаті відсотків, комісії, неустойки.

08.06.2018 між Публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 17712/2018/2, за яким останній зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань в повному обсязі за Кредитним договором № 17712/2018 від 08.06.2018, укладеним між боржником та кредитором (а.с.28).

08.06.2018 на виконання умов п. 2.1 та п. 2.2 Кредитного договору позичальник ОСОБА_1 отримала від ПАТ «Кредобанк» 289185,62 грн , з яких: 280790,00 грн та 8395,62 грн, про що свідчать копії меморіальних ордерів № 31426781 від 08.06.2018 та за № 31425895 від 08.06.2018 відповідно (а.с.9,10).

Копія свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_5 , виданого 19.11.2018 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області, свідчить про те, що поручитель за кредитним договором ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 83).

На погашення кредитної заборгованості за договором № 17712/2018 від 08.06.2018 відповідачем ОСОБА_1 всього сплатила 69054,00 грн, а саме:

- 05.07.2018 сплачено 5755,00 грн (квитанція № 0.0..1 від 05.07.2018);

- 06.08.2018 сплачено 5800,00 грн (квитанція № 0.0..1 від 06.08.2018);

- 10.09.2018 сплачено 5300,00 грн (квитанція № 0.0..1 від 10.09.2018);

- 09.10.2018 сплачено 5300,00 грн (квитанція № 0.0..1 від 09.10.2018);

- 26.11.2018 сплачено 5500,00 грн (квитанція № 0.0..1 від 26.11.2018);

- 26.12.2018 сплачено 5500,00 грн (квитанція № 0.0..1 від 26.12.2018);

- 17.01.2019 сплачено 5400,00 грн (квитанція № 0.0..1 від 17.01.2019);

- 25.02.2019 сплачено 5500,00 грн (квитанція № 0.0..1 від 25.02.2019);

- 27.06.2019 сплачено 10000,00 грн (квитанція № 0.0..1 від 27.06.2019);

- 17.07.2019 сплачено 14999,00 грн (квитанція № 0.0.1..1 від 17.07.2019).

Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту та виписки по кредитному рахунку відповідачки ОСОБА_1 всі вищевказані платежі зараховані банком на погашення кредитної заборгованості (а.с.7-15)

Також з розрахунку боргу видно, що проценти за користування кредитними коштами нараховувались за лише ставкою 12,99 % річних, визначеною у п. 3.3 кредитного договору.

Водночас, з вказаних документів вбачається, що позичальник ОСОБА_1 , при поверненні кредиту зі сплатою процентів, визначених рівними частинами згідно Графіку погашення заборгованості (а.с.20), не дотримувалась строків внесення щомісячних платежів та допустила прострочену заборгованість як за основною сумою боргу так і за процентами.

Основні порушення відповідачки мали місце у березні, квітні та травні, серпні, вересні жовтні та листопаді 2019 року, оскільки у ці місяці нею не було сплачено жодного ануїтентного платежу. У зв`язку з цим станом на 08.11.2019 року ОСОБА_1 мала не лише поточну, а й прострочену заборгованість за тілом кредиту та процентами. (а.с.7)

Судом перевірено черговість зарахування коштів, внесених відповідачкою на погашення кредитної заборгованості та встановлено, що в першу чергу банк зарахував кошти на погашення прострочених платежів по сплаті нарахованих процентів за користування кредитом та на погашення простроченої кредитної заборгованості по ануїтентним платежам (основного боргу); У другу чергу кошти зараховані на погашення чергових (непрострочених) процентів за користування кредитом та на погашення поточних платежів по поверненню кредиту (основного боргу) згідно графіку погашення, що є додатком до договору

Такий розподіл банком коштів, внесених відповідачкою повністю відповідає умовам договору, викладеним в пункті 4.5 Кредитного договору.

Сплачений відповідачкою у червні 2019 року платіж на суму 10000 грн у першу чергу був зарахований банком на погашення процентів, оскільки за три попередні місяці повного невиконання умов договору по поверненню коштів сума належних до сплати процентів за накопичувальним підсумком перевищувала цей платіж.

Судом також встановлено, що неналежне виконання відповідачкою умов договору та невнесення чергових платежів, починаючи з серпня 2019 року, стало підставою для позивача вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредитної заборгованості, як передбачено п. 4.7. Кредитного договору.

Позивач здійснив повний розрахунок заборгованості за кредитним договором за період з 29.12.2018 по 18.11.2019 та звернувся з вимогою про стягнення боргу за рахунок предмета застави до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. за вчиненням виконавчого напису.

19.11.2019 приватним нотаріусом Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис за № 3534, про звернення стягнення на предмет застави - транспортний засіб PEUGEOT, 2016 р.в, р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію - НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 , для задоволення вимог АТ «КРЕДОБАНК» за період з 29.12.2018 по 18.11.2019 включно на загальну суму 280994,25 грн (а.с.24).

З виконавчого напису нотаріуса вбачається, що загальний розмір заборгованості станом на 18.11.2019 в сумі 280994,25 грн складається з наступного 259998,29 - неповернута сума кредиту; 11573,61 грн - прострочені відсотки; 5199,95 грн - штраф; 2222,40 грн - заборгованість по пені; 2000,00 грн - плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису.

Розрахунок заборгованості, наданий банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідає даним станом на 18.11.2019, які містяться в розрахунках щодо суми неповернутого кредиту, відсотків та пені, що надані суду.

12.12.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мілоцьким О.Л. відкрито виконавче провадження ВП № 60875307 за виконавчим написом нотаріуса № 3534 від 19.11.2019 про звернення стягнення на транспортний засіб марки PEUGEOT 301, 2016 рік випуску, № шасі НОМЕР_6 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.25).

Копія протоколу № 461017 проведення електронних торгів від 17.01.2020 свідчить про продаж заставного майна - автомобіля «PEUGEOT», модель 301 за 201777,00 грн (а.с.26).

24.01.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мілоцьким О.Л. закрито виконавче провадження ВП № 60875307 за виконавчим написом нотаріуса № 3534, від 19.11.2019 про звернення стягнення на транспортний засіб (а.с.27).

З постанови про закінчення виконавчого провадження вбачається, що автомобіль марки PEUGEOT 301 продано 17.01.2020 за ціною 201777,00 грн, з яких на рахунок приватного виконавця надійшло 191688,15 грн, які розподілено наступним чином: 170675,60 грн - перераховано на рахунок стягувача (АТ «Кредобанк»); 17067,55 грн - основна винагорода приватного виконавця; 3945,00 грн - витрати виконавчого провадження. Залишок нестягнутої заборгованості за виконавчим документом (виконавчим написом) складає 110318,65 грн.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором та виписки про рух коштів на рахунку позичальника ОСОБА_1 вбачається, що позивач АТ «КРЕДОБАНК» виручені від заставного майна кошти в сумі 170675,60 грн, зарахував на погашення прострочених відсотків та на погашення боргу за тілом кредиту.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною першою статті 612 ЦК України визначено: боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Частиною 1 статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ч.1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду . До застави, яка виникає на підставі закону, застосовуються положення цього Кодексу щодо застави, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

За правилами ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені обставини, оцінивши докази у справі в їх сукупності, проаналізувавши аргументи сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконання кредитного договору від 08.06.2018 № 17712/2018 позивач АТ «Кредобанк» надав відповідачці ОСОБА_1 кредит в сумі 289185,62 грн на строк до 07.06.2025 на умовах повернення кредиту зі сплатою відсотків щомісячними рівними платежами згідно Графіку до 07.06.2025.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 грошових зобов`язань за договором та не повернення позики частинами у строки та розмірі, передбаченому кредитним договором, кредитодавець АТ «Кредобанк» у відповідності до положень ч.2 ст.1050 ЦК України та умов договору змінив строк кредитування та 18.11.2019 висунув вимогу про дострокове повернення всієї заборгованості по кредитному договору від 08.06.2018 № 17712/2018, зробивши повний розрахунок кредитної заборгованості на цю дату.

Вимогою про дострокове стягнення всієї заборгованості по кредиту, обрахованої станом на 18.11.2019 позивач фактично припинив право позичальника надалі користуватись позикою в розстрочку на умовах кредитного договору, а отже, відповідно, припинилось і право позивача (кредитора) нараховувати позичальнику проценти на відповідних умовах кредитного договору, пеню та штрафи.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 31.10.2018 справа № 202/4494/16-ц та від 28.03.2018/ справа 444/9519/12 зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З виконавчого напису та розрахунку боргу судом встановлено, що станом на 18.11.2019 позивач визначив до стягнення такі суми: 271571,89 грн основного боргу за кредитним договором, який складається з суми непровернутого кредиту ( 259998,29 грн) та процентів за користування ним (11573,61 грн);, а також пені в розмірі 2222,40 грн та штрафів на суму 5199,95 грн.

Сума основного боргу за кредитом договором станом на 18.11.2019 судом перевірена з урахування внесених відповідачкою платежів, шляхом аналізу доказів в їх сукупності та умов кредитного договору. До пред`явлення банком вимоги про дострокове погашення кредиту, внесені відповідачкою платежі склали загальну суму 69054,00 грн розподілені банком у відповідності до умов договору на погашення процентів та на погашення простроченої заборгованості по кредиту (ануїтентним платежам).

Позивач АТ «Кредобанк» частково задовольнив свої вимога по достроковому стягненню всієї суми заборгованості за кредитним договором за рахунок звернення стягнення на заставне майно - автомобіль марки PEUGEOT 301, 2016 р.в., який ОСОБА_1 , передала АТ «Кредобанк» за договором застави від 08.06.2018 з метою забезпечення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором.

Виручені від продажу автомобіля кошти в сумі 170675,60 грн перераховані приватним виконавцем банку 21.01.2020, які позивач у відповідності до умов договору зарахував в першу чергу на погашення процентів та кредитної заборгованості, визначеної станом на 18.11.2019. Отже основний борг по кредиту зменшився та склав 100896,30 грн (271571,89 грн - 170675,60).

За таких обставин, судом визнаються обґрунтованими вимоги про стягнення основного боргу по кредиту в сумі 100895.30 грн..

При цьому суд відхиляє наведені відповідачкою ОСОБА_1 власні розрахунки кредитної заборгованості щодо основного боргу, з огляду на те, що відповідачкою у своїх розрахунках зовсім не врахована сума нарахованих відсотків за користування кредитом до 18.11.2019, на погашення яких цілком правомірно банком зараховано частину її платежів та надходжень від продажу заставного майна.

Нарахування пені в сумі 2222,40 грн за період з 09.01.2019 по 11.11.2019 відповідає, встановленим обставинам та умовам договору, відповідачем не спростовується, а тому пеня підлягає стягненню з відповідачки в повному обсязі

Що стосується вимог позивача про стягнення штрафу в розмірі 1039,99 грн щомісяця, починаючи з липня 2019 року до січня 2020 року, а всього на суму 7279,93 грн, то вони зовсім необґрунтовані невиконанням відповідачем тих чи інших негрошових зобов`язань, передбачених пунктами 10.1.6, 10.1.8, 10.1.9, 10.1.3.1, 10.1.3.3 кредитного договору. Доказів настання будь-яких випадків, передбачених цими пунктами для нарахування штрафів матеріали справи не містять. Розрахунок штрафних санкцій щомісяця з посиланням на ставку штрафу відповідно до п. 5.3 кредитного договору позивач суду не надає.

Отже, визначений позивачем штраф у сумі 7279,93 грн стягненню не підлягає, у зв`язку з необґрунтованістю таких вимог.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за кредитним договором №17712/2018 від 08.06.2018 на загальну суму 103118,70 грн, з яких: 100896,30 грн - тіло кредиту; 2222,40 грн - заборгованість по пені.

Зазначена заборгованість підлягає стягненню з одного відповідача - позичальника ОСОБА_1 , враховуючи, що поручитель за кредитним договором ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до звернення позивача в суд з відповідним позовом про солідарне стягнення боргу. Разом зі смертю ОСОБА_2 припинилась його правоздатність та цивільна дієздатність, а тому він є неналежним відповідачем у справі.

Вирішуючи питання стягнення з відповідачки на користь позивача понесених судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно вимог ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів ; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За правилами ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн, як передбачено ст. 4 ЗУ «Про судовий збір». Ціна позову визначена позивачем - 113427,92 грн.

Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 103118,70 грн, що становить 91,0%, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1912,82 грн (2102,00х91,00%) судового збору.

У позовній заяві позивач до основних вимог відносить також вимогу про стягнення 2000,00 грн судових витрат, ніяк не конкретизуючи призначення цих витрат та не надає докази їх понесення, а тому ця вимога визнається судом необґрунтованою, недоведеною та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 10% від ціни позову, що становить 11342,79 грн, які називає гонораром адвоката та пов`язує його з аналізом справи, побудовою стратегії дій по справі, написанням позовної заяви та супроводом представника в судових засіданнях.

Разом з цим у Договорі про надання правової допомоги від 11.02.2019 між АТ «Кредобанк» та Адвокатським об`єднанням «БІЗНЕС І ПРАВО» не непередбачено відповідного гонорару адвоката. Цей договір носить загальний характер та стосується невизначеного кола боржників.

Додатком 8 до цього договору рахується Звіт про судову роботу та виконавчі провадження, однак суду він не надається. Детального опису робіт, доказів витрат здійснених позивачем на правову допомогу конкретно у цій справі немає, а тому суд повністю відмовляє позивачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 133, 141, 263-265, 274 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №17712/2018 від 08.06.2018 в розмірі 103118,70 грн (сто тири тисячі сто вісімнадцять гривень 70 копійок), з яких: 100896,30 грн - тіло кредиту; 2222,40 грн - заборгованість по пені.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» судовий збір в розмірі 1912,82 грн (одна тисяча дев`ятсот дванадцять гривень 82 копійки).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заходи забезпечення позову застосовані Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області ухвалою від 30.10.2020 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.7 ст. 158 ЦПК України).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу ХIIІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування ЄСІТС апеляційні скарги можуть подаватися учасниками справи через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Кредобанк», адреса місця знаходження: вул. Сахарова, 78, м. Львів, 79026, ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП - НОМЕР_7 , зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Суддя А.О. Залеська