Провадження № 6/761/279/2021
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Кутіковій М.Г.,

за участю приватного виконавця: Телявського А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2020 року до суду надійшло зазначене подання.

У поданні приватний виконавець просить: тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання боржником виконавчого документа №2-1809/10 виданого 09.04.2010 року Шевченківським районним судом м.Києва.

Подання обґрунтоване тим, що з 06.12.2019 року зазначений виконавчий документ перебуває на виконанні в приватного виконавця.

Як зазначає приватний виконавець постанова про відкриття виконавчого провадження отримана боржником. Боржник регулярно перетинає державний кордон України. Під час вчинення виконавчих дій встановлено, що боржнику належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 , іншого майна на яке може бути звернуто стягнення не виявлено. Виклики приватного виконавця боржник ігнорує. Крім того, приватний виконавець зазначає, що боржник обізнаний про те, що відносно нього відкрите виконавче провадження, не вчиняє жодних дій, направлених на виконання рішення суду.

А тому приватний виконавець вважає, що існують неспростовні докази того, що боржник прямо та навмисно перешкоджає виконанню вимог виконавчого документа, не виконує законних вимог приватного виконавця та ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби (ч.1). Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця (ч.2).

В судовому засіданні приватний виконавець підтримав подання та просив його задовольнити.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній до 05.10.2016 року) та ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній з 05.10.2016 року) боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з`являтися за викликом (вимогою) державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок врегульовано Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (зі змінами), яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 2, 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у тому випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом (ст. 313 ЦК України).

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, приватний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. Саме по собі невиконання боржником самостійно зобов`язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Як встановлено судом, 10.02.2010 року Шевченківський районний суд м.Києва розглянув справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та стягнув з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість по кредиту в розмірі 106 949,20 доларів США що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 823 508,84 грн., нараховану пеню за прострочення кредиту і штраф в розмірі 37 143,55 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн., а всього підлягає стягненню 860 752,39 грн.

Рішення набрало законної сили та 09.04.2010 року стягувачу був виданий виконавчий лист.

Як вбачається із записів на виконавчому листі, він пред`являвся до виконання та 27.12.2016 року був повернутий стягувачу на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою від 06.12.2019 року приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Телявський А.М. відкрив виконавче провадження №60825319 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

Звертаючись до суду з поданням, приватний виконавець зазначив, що постанова про відкриття виконавчого провадження отримана боржником. Проте в судовому засіданні він пояснив, що постанова про відкриття провадження не отримана боржником. Крім того в матеріалах, які подані до суду відсутні докази отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження. Також суду не надано доказів що боржнику відомо про відкрите виконавче провадження.

Крім того, постановами від 06.12.2019 року було накладено арешт на майно та кошти боржника.

Під час вчинення виконавчих дій приватним виконавцем встановлено, що боржник не працює за трудовим та цивільно-правовим договором, не отримує пенсію, не має відкритих банківських рахунків, не має джерел доходів; не має транспортних засобів.

В той же час, боржнику на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Як зазначив приватний виконавець в судовому засіданні, рішенням суду звернуто стягнення на квартиру та відповідний виконавчий лист також перебуває у нього на примусовому виконанні.

Як вбачається з інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України - лист від 10.12.2019 року - ОСОБА_2 в період з 04.07.2015 року по 09.11.2016 року регулярно перетинав кордон України.

Суду не надано доказів, що після відкриття виконавчого провадження боржник виїжджав за межі території України.

Приватний виконавець зазначав, що 12.02.2017 року боржник виїхав за межі України та не повертався, що також свідчить про ухилення від виконання рішення суду. Проте варто зазначити, що 12.02.2017 року виїхала за межі України та 21.02.2017 року повернулась ОСОБА_3 (а.с.13), яка не є боржником за виконавчим провадженням №60825319.

04.06.2020 року приватним виконавцем був підготовлений виклик боржнику про необхідність з`явитись до виконавця на 12.06.2020 року. В той же час суду не було надано доказів, що вимога була направлена та отримана боржником, не надано доказів, що боржник запрошувався на прийом до приватного виконавця та запрошення проігнороване ним.

Також приватний виконавець не надав доказів, що він виходив за місцем знаходження боржника.

Отже, оскільки з подання та документів наданих до нього не вбачається, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань за рішенням суду, тому суд не вбачає законом передбачених підстав для задоволення подання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено 01 лютого 2021 року

Суддя: Н.Г.Притула