Дата документу 26.01.2021
Справа №937/7900/20
Провадження 2/937/678/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1-23 від 13 серпня 1974 року, за її матір`ю - ОСОБА_4 зареєстровано право власності на 1/3 частину домоволодінь АДРЕСА_1 . Факт родинних відносин позивачки з матір`ю підтверджується копією свідоцтва про народження від 23 жовтня 1956 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу від 23 листопада 1984 року, після розірвання шлюбу позивачка залишила собі прізвище « ОСОБА_5 » та свідоцтвом про укладення шлюбу від 21 квітня 1989 року, після укладання якого вона взяла собі прізвище чоловіка - « ОСОБА_6 ». Інші 2/3 домоволодінь за вищевказаними адресами зареєстровано на праві власності за відповідачами: 5/12 часток за ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу від 30 серпня 1986 року № 2-4935 та ј частка за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19 травня 2011 року № 1-981. Вищевказані обставини підтверджуються також довідкою КП «ММБТІ» від 25.05.2020 року № 744. Вказані домоволодіння складаюся з наступних будівель та споруд, згідно даних технічного паспорту: житлового будинку «А-1», житлового будинку «Б-1», сараю «В-1», гаражу «Г-1», літня кухня-баня «Д-1», сараю «Е-1», вбиральнею «Ж» огорожі № 1, вигрібної ями № 2. Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/3 частину вищевказаних домоволодінь. Після смерті матері ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Рій К.Ю. В травні 2020 року позивачка вирішила оформити спадщину та подала до приватного нотаріуса відповідну заяву про оформлення своїх спадкових прав. Однак, оформити спадщину на вищевказане спадкове майно не виявилося можливим, оскільки з оригіналу правовстановлюючого документу - свідоцтва про право на спадщину від 13 серпня 1974 року вбачається, що мати позивачки оформила спадщину на 1/3 частину житлового будинку по АДРЕСА_2 , це в той час, коли право власності в КП «ММБТІ» зареєстровано на 1/3 частку житлових домоволодінь № НОМЕР_2 , і з цих підстав приватним нотаріусом 29 травня 2020 року було видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Таким чином, з метою належної реалізації своїх спадкових прав, ОСОБА_1 була змушена звернутися до суду з цим позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування після померлої матері. Крім того, як зазначено вище, згідно довідки КП «ММБТІ» № 744 від 25.05.2020 року, право власності на житлові будинки АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 в 1/3 частці; за ОСОБА_2 5/12 частки згідно договору купівлі-продажу від 30.08.1986 року № 2-4935 та ј частка за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.05.2011 року № 1-981. В правовстановлюючих документах відповідачів чітко визначено, що їм належать вищевказані частки в домоволодіннях АДРЕСА_1 , це в той час, коли ОСОБА_1 належить 1/3 частка двох домоволодінь, однак в зв`язку з відсутністю в свідоцтві зазначення саме домоволодінь № НОМЕР_2 , позивачка не в змозі оформити своє право на спадщину. Крім того, у 2007 році мати позивачки зверталася до суду з позовом про визнання права власності на самовільно побудовану споруду сарай «В-1», що розташована по АДРЕСА_1 , і рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 25 травня 2007 року було визнано за нею право власності на вказане нерухоме майно. З цього ж приводу один з відповідачів ОСОБА_2 та співвласник ОСОБА_7 також у 2007 році зверталися до суду з вимогами про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, і рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 31 травня 2007 року, справа № 2-1709/2007, було також визнано за останніми право власності на споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . До того ж, як з правовстановлюючих документів відповідачів, так і з вищевказаного рішення суду вбачається, що вони являються власниками часток саме домоволодінь АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 . Рішенням виконкому Мелітопольської міської ради Запорізької області № 89/4 від 31 липня 2001 року житловому будинку в якому проживають відповідачі було присвоєно адресний номер АДРЕСА_3 , а будинку в якому проживала мати позивачки - ОСОБА_4 адресний номер АДРЕСА_2 , про що свідчить довідка управління містобудування та архітектури ММР № А-414з від 30 травня 2011 року. З наведеного виходить, що в свою чергу підтверджується довідкою КП «ММБТІ», що за померлою матір`ю ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 1/3 частини домоволодінь АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , і вона в свою чергу успадкувала саме таку частку. Беручи до уваги вищевикладене позивачка вважає, що існують реальні перешкоди для оформлення спадщини, оскільки неможливо нотаріально її оформити в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме: на 1/3 частину двох домоволодінь № НОМЕР_3 та АДРЕСА_4 , в зв`язку з наявністю помилки в свідоцтві про право на спадщину від 13 серпня 1974 року, і тому позивачка вважає, що вирішити даний спір в позасудовому порядку не має можливості.

Сторони у судове засідання не з`явились.

Від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Юрова В.П. до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити в повному обсязі.

Від відповідачки ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, вимоги позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Правовідносини сторін регулюються такими нормами права.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , цей факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис № 1924/а.с.16/.

Згідно свідоцтва про народження батьками позивачки ОСОБА_8 були наступні особи: ОСОБА_9 та ОСОБА_4 /а.с.18/.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_10 після розірвання шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_11 »/а.с.19/.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, дошлюбне прізвище ОСОБА_10 « ОСОБА_12 »/а.с.53/.

21 квітня 1989 року, ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_13 , внаслідок чого змінила прізвище на « ОСОБА_6 »/а.с.20/.

Згідно свідоцтва про право на спадщину № 1-23 від 30.08.1974, ОСОБА_4 прийняла у спадщину після смерті матері ОСОБА_14 спадкове майно, а саме: 1/3 частину домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_4 /а.с.17/.

Згідно договору купівлі-продажу від 30.08.1986, гр-ка ОСОБА_2 , придбала 1/3 частину домоволодіння з відповідною частиною господарчих та побутових будов і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_5 , на земельній ділянці 820м2, на зазначеній ділянці розташований глинобитний будинок жилою площею 47,89м3 та глинобитний будинок жилою площею 20,3м2, господарчі будови: літня кухня під літерою Б-1, сарай під літерою В-1, навіс під літерою В-1, уборні під літерами 1,2,3, огорожа під літерою 4/а.с.21,22/.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом №1-983 від 19.05.2011, гр-ка ОСОБА_2 прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_15 ј частку від 1/3 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . На земельній ділянці розміром 820 кв.м. розташовані: глинобитний житловий будинок житловою площею 47,4 кв.м., загальною площею 90,3 кв.м., означений у плані літерою А-1, глинобитний житловий будинок, житловою площею 20,3 кв.м., загальною площею 46,0 кв.м., означений у плані літерою Б-1, господарчі споруди: В-1 сарай, Г-1 гараж, Д-1 літня кухня-лазня, Е-1 сарай, Ж-убиральня, И-душ, 1-огорожа, 2-яма вигрібна/а.с.23/.

Згідно технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_5 , його власниками зазначені наступні особи: ОСОБА_4 1/3 частка власності; ОСОБА_2 1/3 частка власності; ОСОБА_15 1/3 частка власності. Вказані домоволодіння складаюся з наступних будівель та споруд: житлового будинку «А-1», житлового будинку «Б-1», сараю «В-1», гаражу «Г-1», літня кухня-баня «Д-1», сараю «Е-1», вбиральнею «Ж», огорожі № 1, вигрібної ями № 2./а.с.30-33/.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 травня 2007 року, вирішено: визнати за ОСОБА_4 право власності на самочинно збудований сарай «В-1» розміром 1.6х4.5 м. по АДРЕСА_5 /а.с.26/.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 травня 2007 року, вирішено: визнати за ОСОБА_2 право власності на самочинно збудований сарай «В-1» розміром 1.6х4.5 м. по АДРЕСА_5 /а.с.26/.

Згідно довідки Комунального підприємства «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» Мелітопольської міської ради Запорізької області №744 від 25.05.2020, станом на 01.01.2013 право власності на домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано: на 1/3 частку за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.08.1974 № 1-23 (виданого державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області); 5/12 часток за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.1986 № 2-4935 (посвідчений державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області) та свідоцтва про паво на спадщину від 19.05.2011 №1-983 (виданого державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області); на ј частку за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.05.2011 №1-981(виданого державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області)/а.с.28/.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1261 ЦК України встановлено, що першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

На підставі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Після смерті ОСОБА_4 її донька - ОСОБА_1 звернулася з заявою до приватного нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Так, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку в праві власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , що підтверджується постановою приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Рій К.Ю. від 29 травня 2020 року/а.с.34/.

Відповідно до глави 10 п.4.15 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна».

Відповідно до глави 10 п. 4.18 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку».

Згідно п.2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії якщо не подано відомості (інформацію)та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верхового Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно із ст. 15 ЗУ «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про власність» кооперативна квартира набуває статусу спільної сумісної власності лише за умови внесення паю до кооперативу за рахунок спільних коштів члена кооперативу та членів його сім`ї, яким ця квартира надана.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи вимоги законодавства, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 на законних підставах набула право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 .

Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, обраний спосіб захисту узгоджується з передбаченим ст. 16 ЦК України та спрямований на захист спадкових прав позивачки, яка не має можливості їх захисту іншим шляхом.

Крім того, вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, однак враховуючи те, що позивачка в позовній заяві не ставить питання щодо стягнення понесених судових витрат, суд вважає за можливе залишити їх за нею.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12, 13, 18, 141, 247, 258, 264-265, 352-356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повний текст судового рішення складено 01 лютого 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні дані учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Л.В.Колодіна