Справа № 368/957/20
Рішення

Іменем України

"18" червня 2021 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

Головуючий суддя - Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання - Балацька В.В.

За участі:

Позивач - ОСОБА_1

- розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, - Кагарлицька міська рада Київської області, про виділ частки майна, що є у спільній частковій власності, суд, -

В С Т А Н О В И В :

11.09.2020 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, - Кагарлицька міська рада Київської області, про виділ частки майна, що є у спільній частковій власності, в прохальній частині якої позивачка просить суд винести рішення, на підставі якого:

- виділити в натурі майно зі спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить їй, - ОСОБА_1 на праві приватної власності та відповідно до технічного паспорта від 26.08.2020 року складається з житлового будинку А з окремим входом, загальною площею 116.8 кв.м., та 55.4 кв.м, - житловою, в складі: 1-ий поверх - веранда 1 площею 6.6 кв.м., котельня 2-1 площею 6.7 кв.м., кухня 2-2 площею 15.1 кв.м., сход клітка 2-3 площею 7.5 кв. м.., санвузол 2-4 площею 5.0 кв.м., житлова кімната 2-5 площею 20.5 кв.м., 2-ий поверх - сход клітка 2-6, площею 7.3 кв.м., лоджія 2-7 площею 6.6 кв. м., житлова кімната 2-8 площею 9.2 кв. м., житлова кімната 2-9 площею 10.5 кв. м., лоджія 2-10 площею 6.6 кв. м., житлова кімната 2-11 площею 15.2 кв.м., а також прибудова а, сарай - Б, погріб під Б, огорожа h, ворота h1, хвіртка h2, огорожа- h3, огорожа- h4, огорожа- h5.

Свої позовні вимоги позивачка в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами права:

Вона, - ОСОБА_1 , 10.03.2020 року на підставі договору купівлі - продажу від 10.03.2020 року, реєстраційний № 118, посвідченого того ж дня приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Київської області Воловенко О.П. та зареєстрованого того ж дня у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стала власником 1/2 частини житлового будинку, який знаходиться у АДРЕСА_2 .

Друга половина цього ж будинку належить ОСОБА_2 .

Рішенням сесії Кагарлицької міської ради № 172-01-ХУ11-УІІ від 08.12.2016 р. та рішенням виконкому № 74 від 22.04.2020 року, відповідно, - було перейменовано вулицю змінено поштову адресу, а саме, - частині будинку, яка належить їй, - присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 , а частині, яка належить ОСОБА_2 , -

АДРЕСА_3 , що кожен і них є власником свого нерухомого майна, але відповідно до правовстановлюючогоо документа - вищезазначеного договора купівлі - продажу їй належить 1/2 частина житлового будинку, а отже, - друга половина, - є власністю співвласника, яким є ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст. 356 ЦК України зазначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Таким чином, станом на даний час будинок АДРЕСА_4 перебуває у спільній частковій власності, де їй, - ОСОБА_1 належить 1/2 частина житлового будинку, що підтверджується договором купівлі - продажу від 10.03.2020 року, реєстраційний № 118, посвідченого того ж дня приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Київської області Воловенко О.П. та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, технічним паспортом від 26.08.2020 року та висновком про технічний стан нерухомого майна № 121 віл 05.08.2020 року, наданим ФОН ОСОБА_3 ..

Відповідно до ст. 361 ЦК України також зазначено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Отже, оскільки вона хоче володіти та розпоряджатися своїм майном вільно, не потребуючи нічиєї згоди, вона вирішила скористатись своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України, відповідно до якої співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ст. 358 ЦК України - кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може буде поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Друга частина цієї статті передбачає припинення право спільної часткової власності на спільне майно у разі його поділу співвласниками. А в третій частині зазначається, що договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Враховуючи вищезазначені норми закону вона звернулася до Відповідача про укладення такого договору, однак він відмовився за браком коштів. Але при цьому обіцяв її підтримати в суді і не висувати до неї жодних претензій щодо розміру та поділу нерухомого майна.

Враховуючи судову практику поділу майна, що перебуває у спільній власності, допускається тільки в тому випадку, коли це можливо без нерозмірного збитку для призначення цього майна.

Відповідно до цього, у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування законодавства, що регулює прав власності громадян на житловий будинок», з доповненнями та змінами зазначено, що поділ права спільної власності на житловий будинок можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділена окрема частина будинку із самостійним виходом.

Відповідно до висновку про технічний стан нерухомого майна № 66 від 14.05.2020 року, наданим ФОН ОСОБА_3 в останньому абзаці зазначено, що об 'єкт нерухомого майна, що розташований у АДРЕСА_1 за технічними показниками може бути поділений в окремі об 'єкти нерухомого майна без збитку для його подальшого використання.

В даному висновку також зазначено, що до складу новоутвореного об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить їй, - ОСОБА_1 , згідно із технічним паспортом від 26.08.2020 року входить: житловий будинок А з окремим входом, загальною площею 116.8 кв.м., та 55.4 кв.м, - житловою, в складі: 1-ий поверх - веранда 1 площею 6.6 кв.м., котельня 2-1 площею 6.7 кв.м., кухня 2-2 площею 15.1 кв.м., сход клітка 2-3 площею 7.5 кв. м.., санвузол 2-4 площею 5.0 кв.м., житлова кімната 2-5 площею 20.5 кв.м., 2-ий поверх - сход клітка 2-6, площею 7.3 кв.м., лоджія 2-7 площею 6.6 кв. м., житлова кімната 2-8 площею 9.2 кв. м., житлова кімната 2-9 площею 10.5 кв. м., лоджія 2-10 площею 6.6 кв. м., житлова кімната 2-11 площею 15.2 кв.м., а також прибудова а, сарай - Б, погріб під Б, огорожа h, ворота h1, хвіртка h2, огорожа- h3, огорожа- h4, огорожа- h5.

Верховний Суд України, розглянувши справу № 6-1443цс16 дійшов до такого висновку: виділ часток нерухомого майна, що перебував у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Так і є в нашому випадку, що підтверджується наданими нею документами, зокрема, - технічними паспортами від 13.06.2012р., 26.08.2020р. та вищезазначеним висновком, з яких добре видно, шо частина співвласника зовсім не змінилася. Вона також впевнена, що з цим згоден і Відповідач.

При цьому зазначає, що даний будинок дійсно був побудований як двоквартирний з окремими входами, проведені окремі комунікації, а приміщення, які належать їй на праві спільної часткової власності у розмірі 1/2 частки, та приміщення, які належать Відповідачу, фактично поділені, і приміщень, якими вони користуються з Відповідачем спільно також не було і немає тепер. Спору щодо такого поділу між ними немає.

Проведено також офіційний поділ присадибних земельних ділянок. На земельних ділянках встановлений паркан, який їх розділяє, крім того, - 10.03.2020 року разом з 1/2 частиною житлового будинку вона купила і земельну ділянку загальною площею 0.788 га, цільового призначення, - для будівництва та обслуговування жилового будинку та господарських споруд з кадастровим номером: :01:351:0014, на якій розташована її частина житлового будинку. Документи про право власності на свою земельну ділянку має також і Відповідач, але якого розміру, - їй не відомо.

Тому вважає, що вона, як співвласниця, має право на виділ в натурі своєї 1/2 частини із спільного майна, а саме: приміщення будинку АДРЕСА_1 , які належать їй на праві приватної власності.

Відповідно до ст. 319 ч. 1 ч. 3 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. ст. 319 ч. 1, ч. 3 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Підсумовуючи вищевикладене, склалася така ситуація: вона має право власності на нерухоме майно, яке юридично перебуває в спільній частковій власності і яке вона бажає виділити в натурі, але другий співвласник, тобто Відповідач виділяти свою частку не бажає. Але спору щодо розміру часток у спільній власності з Відповідачем немає, але і домовленості про позасудовий поділ житлового будинку в натурі з Відповідачем також немає.

Таким чином, у зв`язку з неможливістю врегулювати виділ належного їй нерухомого майна в натурі позасудовим способом її право власності порушено і вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Оригінали доданих документів до позову документів знаходяться у неї.

Щодо судового збору: Відповідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» субовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи дану норму, вона визначила розмір судового збору наступним чином:

Згідно звіту про оцінку об`єкту нерухомого майна житлового будинку, загальною площею 211.1 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_4 , станом на 22.02.2020 року вартість цілого житлового будинку складає 404736 грн. 00 коп., отже, вартість її частини даного будинку загальною площею 116,8 кв. м. становить 404736/211.1 X 116.8 = 223937.3грн.

Отже, судовий збір дорівнює 2239 грн. 37 коп.

На підставі вишевикладеного, керуючись статтями 15, 16, 319, 321, 358, 364, 367 ЦК України, статтями 4, 15, 28, 134, 137, 175 - 177, 274 - 279 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.104 991 року «Про практику застосування 'законодавства, що регулює прав власності громадян на житловий будинок», - позивачка просить задовольнити позовні вимоги, викладені в прохальній частині її позовної заяви.

11.09.2020 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/957/20, провадження № 2/368/513/20.

07.12.2020 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 189, 197 - 200, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, прийнято процесуальне рішення про слухання справи в порядку загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання на 15 год. 00 хв. 20.01.2021 року.

20.01.2021 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 16 год. 00 хв. 15.02.2021 року в зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_2

15.02.202 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 09 год. 00 хв. 15.03.2021 року в зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_2 .

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 15.03.2021 року, позивачка ОСОБА_1 вважала за аможливе провести підготовче судове засідання у відсутності відповідача ОСОБА_2 , та по результатам проведення підготовчого судового засідання призначити справу до судового розгляду, інших клопотань не заявляла.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 15.03.2021 року, відповідач ОСОБА_2 не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце слухання справи, що підтверджується матеріалами справи, відповідач не надіслав на адресу суду письмових заяв про відкладення слухання справи чи про слухання справи у його відсутність, відповідач не надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву в строки, які вказані в резолютивній частині ухвали суду про відкриття провадження, а тому неявку відповідача ОСОБА_2 в підготовче судове засіцдання, яке відбулося 15.03.2021 року, - судом визнано неповажною, та, відповідно, - такою, яка не є перешкодою для проведення підготовчого судового засідання.

15.03.2021 року Кагарлицьким районним судом проведено підготовче судове засідання у відсутності відповідача ОСОБА_2 , по результатах проведення якого судом на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено процесуальну (без видалення до нарадчої кімнати) ухвалу, на підставі якої закрито підготовче судове провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 год. 00 хв. 14.04.2021 року.

14.04.2021 року слухання справи було відкладено на 17 год. 00 хв. 18.05.2021 року в зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_2

18.05.2021 року слухання справи відкладено на 15 год. 00 хв. 18.06.2021 року в зв`язку з неявкою сторін.

В судовому засіданні, яке відбулося 18.06.2021 року, позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, та просила суд задовольнити позов, обгрунтовувала свої позовні вимоги обставинами, які викладені в мотивувальній частині її позовної заяви, та які судом наведено вище.

В судове засідання, яке відбулося 18.06.2021 року, відповідач ОСОБА_2 не з`явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідача ОСОБА_2 , в якій він просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає.

В судове засідання, яке відбулося 18.06.2021 року, представник третьої особи, - Кагарлицької міської ради Київської області, - не з`явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява третьої особи, в якій третя особа просить суд слухати справу без участі її представника, проти задоволення позову - не заперечує.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, - шляхом винесення судового рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно, враховуючи ту обставину, що спір стосується об`єкту нерухомого майна, який розташований в м. Кагарлик Київської області, та враховуючи положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, - як суду першої інстанції загальної юрисдикції, так як в даному випадку має місце виключна підсудність, - підсудність за вибором позивача.

Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні.

Позивачем по справі є фізична особа - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка село Підлісся Любомильського району Волинської області, громадянка України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 , виданий 07 серпня 2009 року Любомильським РВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідачем по даній справі є фізична особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець село Костянтинівка Сахновщтнського району Харківської області, громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 23 грудня 2011 року Сахновщинським РВ УМВС України в Харківській області, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 .

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права.

Позивачка по справіЮ ОСОБА_1 10.03.2020 року на підставі договору купівлі - продажу від 10.03.2020 року, реєстраційний № 118, посвідченого того ж дня приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Київської області Воловенко О.П. та зареєстрованого того ж дня у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є власником 1/2 частини житлового будинку, який знаходиться у АДРЕСА_2 .

Друга половина цього ж будинку належить ОСОБА_2 , - відповідачу по справі.

Рішенням сесії Кагарлицької міської ради № 172-01-ХУ11-УІІ від 08.12.2016 р. та рішенням виконкому № 74 від 22.04.2020 року, відповідно, - було перейменовано вулицю, та змінено поштову адресу, а саме, - частині будинку, яка належить їй, - присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 , а частині, яка належить ОСОБА_2 , - АДРЕСА_3 .

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є власниками свого нерухомого майна, але відповідно до правовстановлюючогоо документа - вищезазначеного договора купівлі - продажу їй належить 1/2 частина житлового будинку, а отже, - друга половина будинку, - є власністю співвласника, яким є ОСОБА_2 .

Згідно 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Таким чином, станом на даний час будинок АДРЕСА_4 перебуває у спільній частковій власності, де позивачці ОСОБА_1 належить 1/2 частина житлового будинку, що підтверджується договором купівлі - продажу від 10.03.2020 року, реєстраційний № 118, посвідченого того ж дня приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Київської області Воловенко О.П. та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, технічним паспортом від 26.08.2020 року та висновком про технічний стан нерухомого майна № 121 від 05.08.2020 року, наданим ФОН ОСОБА_3 ..

Згідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно ч.ч. 1 - 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Отже, позивачка ОСОБА_1 має бажання володіти та розпоряджатися своїм майном вільно, не потребуючи нічиєї згоди, вона скористалася своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України, відповідно до якої співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може буде поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Друга частина цієї статті передбачає припинення право спільної часткової власності на спільне майно у разі його поділу співвласниками. А в третій частині зазначається, що договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Як встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 звернулася до відповідача ОСОБА_2 про укладення такого договору, однак відповідач ОСОБА_2 відмовився, - мотивуючи це браком коштів.

Враховуючи судову практику поділу майна, що перебуває у спільній власності, допускається тільки в тому випадку, коли це можливо без нерозмірного збитку для призначення цього майна.

Відповідно до цього, у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування законодавства, що регулює прав власності громадян на житловий будинок», з доповненнями та змінами зазначено, що поділ права спільної власності на житловий будинок можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділена окрема частина будинку із самостійним виходом.

Відповідно до висновку про технічний стан нерухомого майна № 66 від 14.05.2020 року, наданим ФОП ОСОБА_3 в останньому абзаці зазначено, що об 'єкт нерухомого майна, що розташований у АДРЕСА_1 за технічними показниками може бути поділений в окремі об 'єкти нерухомого майна без збитку для його подальшого використання.

В даному висновку також зазначено, що до складу новоутвореного об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить позивачці ОСОБА_1 , згідно із технічним паспортом від 26.08.2020 року входить: житловий будинок А з окремим входом, загальною площею 116.8 кв.м., та 55.4 кв.м, - житловою, в складі: 1-ий поверх - веранда 1 площею 6.6 кв.м., котельня 2-1 площею 6.7 кв.м., кухня 2-2 площею 15.1 кв.м., сход клітка 2-3 площею 7.5 кв. м.., санвузол 2-4 площею 5.0 кв.м., житлова кімната 2-5 площею 20.5 кв.м., 2-ий поверх - сход клітка 2-6, площею 7.3 кв.м., лоджія 2-7 площею 6.6 кв. м., житлова кімната 2-8 площею 9.2 кв. м., житлова кімната 2-9 площею 10.5 кв. м., лоджія 2-10 площею 6.6 кв. м., житлова кімната 2-11 площею 15.2 кв.м., а також прибудова а, сарай - Б, погріб під Б, огорожа h, ворота h1, хвіртка h2, огорожа- h3, огорожа- h4, огорожа- h5.

Верховний Суд України, розглянувши справу № 6-1443цс16 дійшов до такого висновку: виділ часток нерухомого майна, що перебував у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Так і є в даному випадку, що підтверджується наданими нею документами, зокрема, - технічними паспортами від 13.06.2012р., 26.08.2020р. та вищезазначеним висновком, з яких вбачається, шо частина співвласника, - позивачки ОСОБА_1 , - не змінилася.

Слід зазначити, що даний будинок дійсно був побудований, як двоквартирний, -з окремими входами, проведені окремі комунікації, а приміщення, які належать позивачці ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності у розмірі 1/2 частки, та приміщення, які належать сторонам, - фактично поділені, і приміщень, якими позивачка ОСОБА_1 , та відповідач ОСОБА_2 , - користуються спільно, - немає.

Також слід зазначити, що, як вбачається з матеріалів справи, - спору щодо такого поділу між ними немає.

Проведено також офіційний поділ присадибних земельних ділянок. На земельних ділянках встановлений паркан, який їх розділяє, крім того, - 10.03.2020 року разом з 1/2 частиною житлового будинку позивачка ОСОБА_1 купила і земельну ділянку загальною площею 0.788 га, цільового призначення, - для будівництва та обслуговування жилового будинку та господарських споруд з кадастровим номером: :01:351:0014, на якій розташована частина житлового будинку позивачки ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини справи та норми права, позивачка ОСОБА_1 , як співвласниця, має право на виділ в натурі своєї 1/2 частини із спільного майна, а саме: приміщення будинку АДРЕСА_1 , які належать їй на праві приватної власності.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, у зв`язку з неможливістю врегулювати виділ належного позивачці ОСОБА_1 нерухомого майна в натурі позасудовим способом її право власності порушено і вона правомірно звернулася до суду з даним позовом, в свою чергу слід захистити права позивача ОСОБА_1 , - шляхом винесення судового рішення, яке є підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_1 на об`єкти нерухомого майна.

Враховуючи вищевикладене, керуючись правовим висновком Верховного Суду № 6-1443цс16, п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування законодавства, що регулює прав власності громадян на житловий будинок», ч.ч. 1, 3 ст. 319, ст. 361, ч. 1 ст. 356, ч.ч. 1 - 3 ст. 358, ч. 1 ст. 367 ЦК України, п. 2 ч. 1 ст. 1, 258, ст. 25, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, - Кагарлицька міська рада Київської області, про виділ частки майна, що є у спільній частковій власності, - задовольнити.

Виділити в натурі майно зі спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці село Підлісся Любомльського району Волинської області, громадянці України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 , виданий 07 серпня 2009 року Любомльським РВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 , на праві приватної власності та відповідно до технічного паспорта від 26.08.2020 року (виготовлений ФОП ОСОБА_3 , інвентаризаційна справа № 2477), складається з:

- житлового будинку А з окремим входом, загальною площею 116.8 кв.м., та 55.4 кв.м, - житловою, в складі: 1 - ий поверх - веранда 1 площею 6.6 кв.м., котельня 2-1 площею 6.7 кв.м., кухня 2-2 площею 15.1 кв.м., сход клітка 2-3 площею 7.5 кв. м.., санвузол 2-4 площею 5.0 кв.м., житлова кімната 2-5 площею 20.5 кв.м., 2-ий поверх - сход клітка 2-6, площею 7.3 кв.м., лоджія 2-7 площею 6.6 кв. м., житлова кімната 2-8 площею 9.2 кв. м., житлова кімната 2-9 площею 10.5 кв. м., лоджія 2-10 площею 6.6 кв. м., житлова кімната 2-11 площею 15.2 кв.м.;

- а також:

- прибудова а, сарай - Б, погріб під Б, огорожа h, ворота h1, хвіртка h2, огорожа- h3, огорожа- h4, огорожа- h5.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Закаблук О.В.