КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого вони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини між ними фактично припинені, сім`я розпалась і подальше її збереження неможливе. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання сина, відповідач не допомагає з витратами, в той час коли дитина має проблеми зі здоров`ям, потребує регулярного контролю стану здоров`я, додаткових обстежень. Дитина відвідує садочок, басейн, гуртки, займається вивченням англійської мови, на що також потрібні додаткові кошти. Вона винаймає житло, працює, однак самотужки не може забезпечити дитину усім необхідним. При цьому відповідач є працездатним, інших осіб на утриманні не має, стан здоров`я дозволяє йому працювати та надавати сину матеріальну допомогу.

ОСОБА_2 просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 297, та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 10 000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення ним повноліття.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 04.09.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 297, розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 000, 00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 вересня 2020 року і до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього аліментів та ухвалити в цій частині нове рішення. Стягнути з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000,00 грн. на місяць, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з нього на утримання сина, суд не надав належної оцінки наданій ним довідці про його доходи та не врахував, що він несе такий самий обов`язок по утриманню дитини як і ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 297.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 , а також стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 вересня 2020 року і до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Заперечуючи проти позовних вимог про стягнення аліментів ОСОБА_1 посилався на те, що він бере участь в утриманні дитини по мірі своєї можливості. З 12 жовтня 2017 року працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на посаді завідувача складу, відповідно до довідки про від 01 березня 2021 року №01 за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року його дохід склав 60 000, 00 грн. ОСОБА_1 просив стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 3000,00 грн.

Відхиляючи посилання ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що видана фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 довідка не свідчить у повній мірі про матеріальний стан відповідача та не підтверджує неспроможність останнього сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Надана відповідачем довідка про його доходи містить дані щодо того, що він є офіційно працевлаштованим та дані щодо розміру його заробітної плати. Такі обставини мають враховуватися при визначенні розміру аліментів, а тому, вказана довідка є належним доказом в справі.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 10000,00 грн., суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_2 не зазначила з чого саме вона виходила при визначенні вказаного розміру аліментів.

Обґрунтовуючи розмір аліментів на свою користь, ОСОБА_2 посилалася на те, що у 2020 році дитині була проведена операція аденатомія та двухстороння тимпанопукція, дитина страждає на распіраторний алергоз, має порушення сну та лактозну непереносимість, у зв`язку з цим дитині необхідні додаткові до обстеження та постійний контроль стану здоров`я у лікаря. Дитина відвідує дитячий садок та різні гуртки, басейн, шахи, футбольну секцію, танці, гурток розвитку моторики «Лего», займається вивченням англійської мови. Вартість гуртків на місяць становить 8000,00 грн.

Разом з тим, ОСОБА_2 не зазначила скільки всього коштів їй необхідно витрачати на утримання та розвиток дитини щомісячно, що не дозволяє суду встановити розмір матеріального забезпечення, який має бути достатнім.

Позивачка не надала суду доказів на підтвердження того, що їх з відповідачем син відвідує вказані гуртки, а також на підтвердження вартості відвідування таких гуртків.

Колегія суддів також враховує, що витрати, пов`язані із лікуванням або оздоровленням дитини, фізичними травмами, а також витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, слід відносити до категорії додаткових витрат на дитину, питання про їх стягнення підлягає вирішенню окремо. Відтак, такі витрати не підлягають врахуванню при визначення розміру аліментів на утримання дитини.

Порушуючи питання про зміну визначеного судом розміру аліментів в сумі 3000 грн., відповідач не надав суду достатніх доказів на підтвердження свого майнового стану, наявності або відсутності у нього рухомого та нерухомого майна.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, що стосуються стану здоров`я дитини та платника аліментів, його віку, розміру доходу, а також рівень цін, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає зменшенню до 6000,00 грн.

Відповідно, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2021 року підлягає зміні в частині стягнення із ОСОБА_1 аліментів З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 вересня 2020 року і до досягнення ним повноліття, а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржене та підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2021 року в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 6000, 00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 вересня 2020 року і до досягнення ним повноліття, а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2021 року залишити без змін.

Дані учасників справи:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.