Справа №: 343/1843/21
Провадження №: 2/0343/687/21
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в м.Долина справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Долинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, суд-

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить ухвалити рішення, яким: визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування на кімнату АДРЕСА_1 , яка складається з однієї кімнати житловою площею 11.7 кв.м., загальною площею 11.7 кв. м., що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивує тим , що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ( рідна сестра матері) ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, який складений тіткою на його користь, та посвідчений секретарем Солуківської сільської ради Кудибин Галиною Тарасівною 03 жовтня 2016 року та зареєстрований в реєстрі за №15, який не змінювався і не скасовувався.

Відповідно до заповіту все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що тітка за Законом матиме право, вона заповіла йому, ОСОБА_1 .

Отже єдиним спадкоємцем за заповітом є він, ОСОБА_1 , позивач по справі.

Спадкоємців, які б мати право на обов`язкову частку у спадщині після смерті тітки не має.

На день смерті тітки залишилося спадкове нерухоме майно, зокрема кімната № НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Про те, що він, ОСОБА_3 , є спадкоємцем за заповітом померлої ОСОБА_2 і прийняв спадщину після її смерті, свідчить рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2020 року у справі №343/299/20, відповідно до якого за ним визнано право власності в порядку спадкування на частину спадкового майна, зокрема на будинковолодіння АДРЕСА_3 та земельну ділянку, що належали тітці, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Якщо спадкоємець прийняв частину спадщини він вважається таким, що прийняв спадщину в повному об`ємі.

Обставини, встановлені рішенням суду в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, тобто обставини, встановлені у вказаному рішенні суду у справі з участю тих самих сторін додатковому доказуванню не підлягають, що передбачено ч. 4 ст. 82 Ц1ІК України.

Його тітка, ОСОБА_2 була власником кімнати АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 24 жовтня 2016 року.

Проте державна реєстрація права власності на кімнату за вказаною адресою за тіткою ОСОБА_2 не проведена, оскільки через чотири дні після отримання свідоцтва про право власності ОСОБА_2 померла, не встигши зареєструвати своє право власності на вказану кімнату ( квартиру) . При цьому, всі необхідні дії для приватизації вказаної кімнати нею виконані.

Свідоцтво про право власності на кімнату видане тітці ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Долинської міської ради Івано-Франківської області №218 "Про передачу у власність ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 " від 24 жовтня 2016 року.

Згодом, 11 серпня 2017 року виконавчий комітет Долинської міської ради прийняв рішення №158 "Про скасування рішення виконавчого комітету від 24 жовтня 2016 року №218".

Він звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Долинської міської ради, в якому просив визнати дії суб`єкта владних повноважень - відповідача, які виразилися у прийнятті рішення виконавчого комітету Долинської міської ради Івано-Франківської області від 11 серпня 2017 року №158 «Про скасування рішення виконавчого комітету від 24 жовтня 2016 року №218 "Про передачу у власність ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 " та Свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконавчого комітету від 24 жовтня 2016 року №218 "Про передачу у власність ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 про АДРЕСА_1 ", серія САВ №640486, протиправними та скасувати незаконне рішення виконавчого комітету від 11 серпня 2017 року №158.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03 червня 2021 року визнано дії виконавчого комітету Долинської міської ради, які виразилися у прийнятті рішення від 11 серпня 2017 року №158 "Про скасування рішення виконавчого комітету від 24 жовтня 2016 року №218" незаконними. Рішення виконавчого комітету Долинської міської ради Івано-Франківської області від 11 серпня 2017 року №158 "Про скасування рішення виконавчого комітету від 24 жовтня 2016 року №218" - визнано незаконним і скасовано його.

Як свідчить повідомлення приватного нотаріуса Долинського міського нотаріального округу Ананевич О.М. за №109/2019 /01 - 16 від 18 вересня 2019 року, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно, оскільки відсутній документ про право власності за померлою ОСОБА_2 , в тому числі на квартиру за вказаною адресою.

Довідка ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» за №249 від 15 серпня 2017 року підтверджує. що реєстрація права власності на кімнату АДРЕСА_1 в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась.

Таким чином, його тітка за життя була власником кімнати АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності, серії НОМЕР_2 , виданого на підставі рішення виконавчого комітету від 24 жовтня 2016 року №218 "Про передачу у власність ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 про АДРЕСА_1 " і на день смерті не втратила права на цей об`єкт нерухомого майна.

Отже, кімната АДРЕСА_1 належить йому від дня смерті тітки, тобто від 28 жовтня 2016 року(а.с.1-4).

Міський голова Долинської міської ради І.Дирів, подав відзив на позов , в якому зазначив, що відповідно до позовної заяви позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на кімнату АДРЕСА_1 , яка складається з однієї кімнати житловою площею 11,70 кв.м., загальною площею 11,70 кв.м., що належала померлій ОСОБА_2 .

У позовній заяві позивач вказує, що ОСОБА_2 була власником кімнати АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності серія НОМЕР_2 від 24.10.2016 року.

Зазначив, що, відповідно до рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 24.10.2016 №218, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передано у приватну власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 . На підставі вказаного рішення було підготовлено свідоцтво про право власності від 24.10.2016 року, серія НОМЕР_2 , яке підлягало державній реєстрації відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Однак, свідоцтво про право власності від 24.10.2016 року, серії НОМЕР_2 не було зареєстровано ОСОБА_2 в органі державної реєстрації прав відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч.4 ст. 334 ЦК України - права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.03.2021 року (номер інформаційної довідки 247850945) право власності на кімнату АДРЕСА_1 не зареєстровано. Також відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.03.2021 року, (номер інформаційної довідки 247851820) права власності на об`єкти нерухомого майна за ОСОБА_2 не зареєстровано (ідентифікаційний номер ОСОБА_2 НОМЕР_3 , який вказаний у копії заповіту від 03.10.2016 ).

На підставі вище зазначеного, оскільки ОСОБА_2 не зареєструвала право власності на кімнату АДРЕСА_1 , у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", остання не набула права власності на вказане нерухоме майно, а тому вказана кімната не може входити до спадкового майна та не може бути визнано право власності на вказану кімнату за

ОСОБА_1 АДРЕСА_1 належить до житлового фонду Долинської міської ради (відповідно до ст. 5 ЖК України).

На підставі вказаного Долинська міська рада просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання права власності в порядку спадкування на кімнату АДРЕСА_1 (а.с.42-44).

Позивач скористався своїм правом та подав відповідь на відзив на позов, в якому зазначив, що він не погоджується із запереченнями відповідача у відзиві на позов, вважає доводи відповідача безпідставними і такими, що не спростовують його пояснень та аргументів, викладених в позовній заяві.

З відзиву на позов вбачається, що відповідач визнає наявність свідоцтва про право власності від 24 жовтня 2016 року, серії НОМЕР_2 на квартиру АДРЕСА_1 , яке видане на підставі рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 24 жовтня 2016 року №218, яке є чинним на даний час, законність якого підтверджена рішенням Долинського районного суду від 03 червня 2021 року, зважаючи на те, що вказаним судовим рішенням визнано дії виконавчого комітету Долинської міської ради, які виразилися у прийнятті виконавчим комітетом рішення від 11 серпня 2017 року №158 "Про скасування рішення виконавчого комітету від 24 жовтня 2016 року №218" незаконними і рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 11 серпня 2017 року №158 "Про скасування рішення виконавчого комітету від 24 жовтня 2016 року №218" визнано незаконним і скасовано. Таким чином, документ, який підтверджує право власності ОСОБА_2 , яка приватизовувала квартиру одна на підставі рішення виконавчого комітету Долинської міської ради, є в наявності і не заперечується відповідачем.

Відповідачем заперечується той факт, що спадкодавець ОСОБА_2 не набула права власності на вказану квартиру, оскільки вона не зареєструвала право власності на кімнату АДРЕСА_1 у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а тому вказана кімната не може входити до спадкового майна та не може бути визнано право власності за ним в порядку спадкування після смерті спадкодавці, з чим погодитись не можна.

Відсутність реєстрації права власності за спадкодавцем ОСОБА_2 на спадкову квартиру за вказаною адресою не є перешкодою для реалізації його права на прийняття спадщини за заповітом після смерті тітки ОСОБА_2 , так як є в наявності правовстановлюючий документ на квартиру у ОСОБА_2 .

Саме з тих підстав, що реєстрація права власності на вказану квартиру за даною адресою не проводилася, у державній реєстраційній службі відсутні дані про документи, які підтверджують право власності ОСОБА_2 на вказане нерухоме майно, нотаріус не може вчинити таку нотаріальну дію, як видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом.

Відмова нотаріуса у вчиненні вказаної нотаріальної дії не припиняє його право, як спадкоємця, на спадщину. Однак він змушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку (а.с.55-57).

Позивач ОСОБА_1 , та його представник адвокат Оленин О.Ф. ( ордер серії ІФ №101476 а.с.51) в судове засідання не з`явились, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені судом. В Долинський районний суд поступила заява, згідно якої представник позивача просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити (а.с.63).

Представник відповідача Долинської міської ради - Федор М.М. (довіреність а.с.60) в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просили у позові відмовити з підстав зазначених у відзиві на позов. Додатково пояснила, що рішення Долинського районного суду від 03.06.2021 по справі №343/309/21, яким задоволено позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Долинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 11 серпня 2017 року №158 "Про скасування рішення виконавчого комітету від 24.10.2016 №218 ", вони не оскаржували і вказане рішення набрало законної сили.

Суд, вислухавши думку представника відповідача, вивчивши відзив на позовну заяву, відповідь на відзив на позов, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до вимог ст.392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності ( ст.392ЦК).

Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ч. 1 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Ст.1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

У відповідності до ч.ч.1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Копія свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 24.10.2016, свідчить про те, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить одна кімната АДРЕСА_1 . Одна кімната АДРЕСА_1 , приватизовано згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» . Загальна площа кімнати №34 становить 11,7кв.м, житлова площа - 11,7 кв.м. Свідоцтво видано згідно із рішенням виконкому №218 від 24.10.2016 (а.с.20).

Про те, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить одна кімната АДРЕСА_1 , свідчить і копія рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03.06.2021 в справі №343/309/21 (а.с.30-36).

Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, тобто обставини, встановлені у вказаному рішенні суду у справі з участю тих самих сторін додатковому доказуванню не підлягають, що відповідає положенням ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 01.11.2016, підтверджує, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Відповідно до копії заповіту, посвідченого 03.10.2016 секретарем Солуківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області Кудибин Г.Т. та зареєстрованого в реєстрі за №15 (а.с. 44), який не змінювався та не скасовувався, ОСОБА_2 , все своє майно, де б не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, заповідає ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до приватного нотаріуса Долинського міського нотаріального округу Ананевич О.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом .

Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Долинського міського нотаріального округу Ананевич О.М. № 109/2019/01-16 від 18.09.2019 (а.с. 16), позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 згідно її заповіту від 03.10.2016 року в зв`язку відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкодавцеві нерухомого майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки: 247850945 від 12.03.2021 (а.с.46), право власності на кімнату АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки: 247851820 від 12.03.2021 (а.с.47) права власності на об`єкти нерухомого майна за ОСОБА_2 не зареєстровано (ідентифікаційний номер ОСОБА_2 НОМЕР_3 , який вказаний у копії заповіту від 03.10.2016).

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.

Зміст спірних правовідносин полягає у тому, що спірна квартира, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 успадковане позивачем ОСОБА_1 , у порядку спадкування за заповітом. Однак, відсутність державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем та відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину позбавляють позивача можливості оформити належне йому право на спадщину в нотаріальному порядку.

Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту.

Належність спадкодавцю ОСОБА_2 на праві власності однієї кімнати АДРЕСА_1 підтверджена копією свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 24.10.2016 (а.с.20), яке не скасоване і є дійсне на момент розгляду справи.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Копія технічного паспорту на квартиру (кімнату, житловий блок, секцію) АДРЕСА_1 (а.с.27-29) свідчить про те, що квартира посімейного, спільного заселення (кімната) розташована на ІV поверсі V поверхового будинку складається з 1 кімнат житловою площею 11,7кв.м., загальна площа квартири (кімнати) 11,7кв.м (літ.А).

Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки (а.с.23), ринкова вартість кімнати загальною площею 11,7кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1 становить (без урахування ПДВ) 42900грн.

Таким чином, враховуючи, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , є позивач ОСОБА_1 , інші спадкоємці які б мали право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , відсутні, а сам факт відсутності державної реєстрації права власності на спадкове майно, не позбавляє спадкодавця власності на спірне майно, вимоги позивача як спадкоємця за заповітом про визнання права власності на кімнату АДРЕСА_1 в порядку спадкування є обґрунтованими.

Іншого способу захисту свого права , окрім як звернення до суду з даним позовом у позивача немає.

На підставі ст.ст. 392, 1216, 1217, 1233, 1235, 1268,1270 ЦК України, керуючись статтями, 81, 82, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Долинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності а порядку спадкування на кімнату АДРЕСА_1 , яка складається з однієї кімнати житловою площею 11,7кв.м., загальною площею 11,7 кв. м. (літ.А), що належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суд.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , житель АДРЕСА_7 .

Відповідач: Долинська міська рада Івано-Франківської області, , м.Долина пр.Незалежності,5 Івано-Франківської області, 77500.

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш