Провадження по справі №2/498/23/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року смт.Велика Михайлівка Одеська область

Великомихайлівський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Ткачук О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Козачінської Л.Г.,

представника позивача адвоката Самойленка П.М.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження, в режимі відеоконференції, у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Самойленко Петро Миколайович, до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник - адвокат Самойленко Петро Миколайович, звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу. Позовні вимоги мотивував тим, що 01.01.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК») та ОСОБА_2 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6237683 від 01.01.2016 року. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 2103» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім сторонам. 10.11.2016 року приблизно о 09:20 год., в м.Одеса по провул.Травневий, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2103», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Мersedes-Bens ML 350» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Мersedes-Bens ML 350» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку. Відповідно до постанови Київського районного суду м.Одеси від 01.02.2017 року, справа №520/15164/16-п, ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Страховик пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Мersedes-Bens ML 350» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» - звернулося до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом №АЕ/6237683 від 01.01.2016 року. На підставі страхового акта №ОЦ/123/450/17/9503 від 18.05.2017 року, ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 30178 (тридцять тисяч сто сімдесят вісім) грн. 38 коп., що підтверджується платіжним дорученням №567 від 19.05.2017 року. Отже, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав 30178 (тридцять тисяч сто сімдесят вісім) грн. 38 коп. Однак, з моменту ДТП до дати подання позову ОСОБА_2 взагалі не було письмово повідомлено страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, що не дало змоги страховику об`єктивно розслідувати обставини ДТП. Так, ПрАТ «УПСК» як страховик був позбавлений можливості оглянути пошкоджені транспортні засоби з метою з`ясування характеру утворення пошкоджень та об`єктивного встановлення розміру завданих збитків, оскільки на момент отримання заяви від ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», автомобіль «Мersedes-Bens ML 350» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », вже був відремонтований. Отже, ОСОБА_2 було порушено умови договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АЕ/6237683 та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення ПрАТ «УПСК» про настання страхового випадку. Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 19 травня 2017 року. З метою досудового врегулювання спору, ОСОБА_2 було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. 16.03.2020 року між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі-ФОП ОСОБА_1 , новий кредитор) укладено договір №13/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведено у додатку №1 до договору. Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом №АЕ/6237683 від 01.01.2016 року. Тому, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 завданні збиткт в порядку регресу у розмірі 30178 грн.38 коп.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси Бескровного Я.В. від 01.06.2020 року, яка набрала законної сили 07.08.2020 року, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Самойленко Петро Миколайович, до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу передано за підсудністю до Великомихайлівського районного суду Одеської області.

Ухвалою судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 17.09.2020 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у вищезазначеній справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.10.2020 року проведення підготовчого засідання по розгляду зазначеної справи відкладено, у зв`язку з першою неявкою в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Через канцелярію суду 09.11.2020 року відповідач надав відзив на позовну заяву, яким вказаний позов не визнав повністю на підставі того, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, відповідач як особа, яка винна в ДТП, притягнута до адміністративної відповідальності, страхова компанія відповідача визнала такий факт, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому вважає, що підстав для задоволення позову у зв`язку з неповідомленням відповідачем страховика про настання страхового випадку немає.

10.11.2020 року через канцелярію суду надійшов від позивача ОСОБА_1 відповідь на відзив, в якому він посилаючись на обставини, викладені в позові, зазначив, що чинним законодавством України на власників транспортних засобів (водіїв) покладено обов`язок повідомляти страховика про ДТП, які відбулися за участю застрахованого автомобіля. Однак, з моменту дорожньо-транспортної пригоди до цього часу відповідачем не було письмово повідомлено страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, доказів протилежного відповідачем до матеріалів справи не долучено. Будь яких поважних причин для нездійснення такого повідомлення відповідачем не вказано. Отже, право страховика подати регрес ний позов до страхувальника регламентовано положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( в редакції, чинній на момент скоєння спірного ДТП) і пов`язується саме із встановленим фактом неповідомлення страхувальником про настання ДТП у встановлені таким Законом строки. Крім того, просить не приймати до уваги доводи відповідача про те, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється та зафіксований правоохоронними органами, відповідач як особа, яка винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, а сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, оскільки такі факти не свідчать про виконання відповідачем вказаного закону та не є повідомленням із дотриманням умов та строків, встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також зазначив, що відповідачем (страхувальником) не було виконано прямо покладені на нього законом обов`язки, що перешкодило страховику оглянути пошкоджені транспортні засоби з метою з`ясування характеру утворення пошкоджень та об`єктивно встановити розмір завданих збитків, отриманих під час ДТП, оскільки на момент отримання заяви ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», автомобіль «Мersedes-Bens ML 350» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » вже був відремонтований. Відсутність своєчасного повідомлення страховика про настання страхового випадку у встановлений законом строк унеможливило своєчасне та всебічне розслідування обставин ДТП, зібрання доказів та встановлення характеру отриманих пошкоджень, а відповідно і встановлення обґрунтованого розміру завданих збитків шляхом проведення авто товарознавчого дослідження як те передбачене ст..22 цього Закону. При таких обставинах вважає, що позовні вомги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 13.11.2020 року проведення підготовчого засідання по розгляду зазначеної справи за клопотанням представника позивача адвоката Самойленка Петра Миколайовича щодо проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції з використанням програмного забезпечення EASYCON, відкладено до 11.00 години 14 грудня 2020 року.

Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року закрито підготовче провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засідані заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив задоволити в повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи у його відсутність. Позов не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши думку представника позивача, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.2 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як вбачається зі змісту ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 10.11.2016 року приблизно о 09:20 год., в м.Одеса по провул.Травневий, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2103», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Мersedes-Bens ML 350» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 01.02.2017 року, справа №520/15164/16п, ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Його цивільна правова відповідальність застрахована у приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6237683 від 01.01.2016 року).

На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Мersedes-Bens ML 350» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №106913 від 16.03.2016 року .

Згідно звіту оцінювача ФОП ОСОБА_4 №4025/16 з оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Мersedes-Bens ML 350» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », пошкодженого в результаті ДТП, на підставі виконаних досліджень і рекомендацій, викладених в «Методиці товарознавчої експертизи і оцінки дорожніх транспортних засобів», вартість матеріального збитку, заподіяного власникові автомобіля «Мersedes-Bens ML 350» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », 2013 року випуску, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 18 листопада 2016 року складає 31712,96 грн.

24 листопада 2016 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь ТОВ «Автомобільний дім Одеса» страхове відшкодування ( ОСОБА_3 ) за авторемонтні роботи згідно рахунку № НОМЕР_3 від 22.11.2016 року, в т.ч. ПДВ за договором №АМ 106913 від 16.03.2016 року в розмірі 30178,38 грн.

Згідно страхового акту ГРУ ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» №ОЦ/123/450/17/9503 від 18.05.2017 року було виплачено ПрАТ СК «ПЗУ Україна» страхове відшкодування, що підлягає перерахуванню у порядку регресу, згідно регресної вимоги та документів, що підтверджує розмір страхового відшкодування у розмірі 30178,38 грн. та підтверджується платіжним дорученням №567 від 19.05.2017 року.

ГРУ ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 10 вересня 2017 року №РУ/123/450/17/9503 звернулося до ОСОБА_2 з претензією про відшкодування збитків в порядку регресу в розмірі 30178,38 грн.

16.03.2020 року між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі-ФОП ОСОБА_1 , новий кредитор) укладено договір №13/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведено у додатку №1 до договору, зокрема, ОСОБА_2 (п/п.45).

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 22.1статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стаття 38 Закону передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов, зокрема, якщо він не повідомив страховика про настання ДТП у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 Закону).

Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін до статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розширено перелік обов`язків учасників ДТП, у зв`язку з чим обов`язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов`язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Згідно з підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про знаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування.

Проте, в разі якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами і ніким не оспорюється, відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, позивач як страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року усправі № 6-284цс15, від 22 березня 2017 року у справі № 6-2011цс16 та від 13.03.2019 року у справі №495/8394/15-ц.

Передбачені підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

На підставі викладеного, враховуючи те, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, відповідач як особа, яка винна в ДТП, притягнута до адміністративної відповідальності, страхова компанія відповідача визнала такий факт, добровільно сплативши страхове відшкодування, а тому суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позову фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник - адвокат Самойленко Петро Миколайович, у зв`язку з неповідомленням ОСОБА_2 про настання страхового випадку немає, отже, позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.12, 13, 77, 81, 141, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволені позовних вимог фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Самойленко Петро Миколайович, до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Великомихайлівський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: с.Мигаї Великомихайлівський район Одеська область.

Повний текст рішення складено та підписано 29 січня 2021 року.

Суддя О.Л.Ткачук