Справа № 265/4285/19
Провадження № 2/265/609/21
У Х В А Л А

про забезпечення позову

01 лютого 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Вайновського А.М., розглянувши заяву представника відповідача адвоката Афоніної Вікторії Сергіївни про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим листом в рамках цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, -,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 листопада 2019 року задоволено позов Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 13130 (тринадцять тисяч сто тридцять) гривень 58 копійок, а також судовий збір в сумі 1744,80 гривні.

На підставі даного рішення суду позивачу було видано виконавчий документ, за яким Лівобережним ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харьків) було відкрито виконавче провадження №63008858 від 11.09.2020 про примусове стягнення з доходів відповідача відрахувань у розмірі 20% кожного місяця на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі».

Представник відповідача, вважає, що необхідно зупинити виконавче провадження у зв`язку з подачею ОСОБА_1 заяви про перегляд вищезазначеного заочного рішення, за результатом розгляду якого може бути відмовлено у задоволені позовних вимог Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі».

Статті 37 та 38 Закону України «Про виконавче провадження» містять вичерпний перелік підстав обов`язкового та можливого зупинення державним виконавцем виконавчого провадження,

Так, відповідно до ст. 37 ч. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у випадку зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Про такі ж подібні види забезпечення позову йдеться в пунктах 5, 6 ст. 150 ЦПК України.

Тобто, при застосуванні або Закону України «Про виконавче провадження», або ст. 150 ЦПК України наступають ті самі правові наслідки, які перешкоджають подальшому вчиненню дій з виконавчого провадження.

Незважаючи на подібність положень, за своєю правовою природою зупинення виконавчого провадження та вжиття видів забезпечення позову за ст. 150 ЦПК України різні, оскільки при застосуванні закону проходить тимчасове зупинення виключно сфери дії примусового виконання боржником рішення, а при застосуванні ЦПК України тимчасово втрачається правова сила того рішення, що зупинено.

Тобто законодавством чітко визначено обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження, та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження, а саме питання про зупинення виконавчого провадження вирішується державним виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження.

Таким чином, прерогативним правом зупинення виконавчого провадження на підставі Закону України "Про виконавче провадження" наділений виключно державний виконавець і вирішення такого питання до компетенції суду не входить. Навіть у разі оскарження дій державного виконавця, який не зупинив виконавче провадження, суд вправі визнати його дії неправомірними та зобов`язати зупинити виконавче провадження, а не самому зупиняти виконавче провадження (ч. 2 ст. 451 ЦПК України).

Зупинення виконавчого провадження за законом і зупинення виконання за правилами ЦПК України (пункти 2, 5, 6 ст. 150 ЦПК України) - це різні правові інститути, які вчиняються в різних правових процедурах.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження).

Розглядаючи позов про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом, оскільки провадження щодо примусового виконання судового рішення є процесуальним принципом обов`язковості судового рішення.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити представнику відповідача, що у відповідності до положень статті 38 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Отже, винесена ухвала Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області від 27 січня 2021 року про скасування заочного рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 листопада 2019 року у цивільній справі № 265/4285/19 за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію є підставою для зупинення виконавчого провадження, а тому відповідач не позбавлений можливості самостійно звернутися до державного виконавця із відповідною ухвалою суду для вирішення питання про зупинення виконавчого провадження у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючі вищевикладені норми права, керівні роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, суд дійшов висновку про відмову у задоволені заяви представника відповідача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, оскільки в компетенцію суду, не входить вирішення питання про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, вирішенням даного питання наділений виключно державний виконавець.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 150-153, 260 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви представника відповідача адвоката Афоніної Вікторії Сергіївни про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим листом № 265/4285/19, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполь про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 13130 (тринадцять тисяч сто тридцять) гривень 58 копійок, а також судовий збір в сумі 1744,80 гривні, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевськийрайонний суд м.Маріуполя протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.М. Вайновський