Справа № 428/9687/21
Провадження № 2/428/1864/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Підгорної Я.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє від себе та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської Військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , яка діє від себе та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської Військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . В даній квартирі зареєстрована його донька - ОСОБА_2 та його онук - ОСОБА_3 . Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з червня 2014 року не мешкають в даній квартирі, вони у 2014 році виїхали до Російської Федерації, вже отримали там громадянство, мешкають там постійно, працюють, навчаються та мають постійну реєстрацію. Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідачі не проживають тривалий час у вказаній квартирі і добровільно з реєстраційного обліку знятися не мають можливості.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, до суду надіслали заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги визнали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник третьої особи Шарнікова І.І. у судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є співвласником з ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданим Управлінням житлово-комунального господарства міської ради від 20 січня 2003 року та зареєстрованим в Сєвєродонецькому МБТІ за № 560 від 31 січня 2003 року.

Згідно з копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , виданого 11 січня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з домовою книгою за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 06.07.2004 року та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 23.12.2005 року.

Згідно з копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 , виданого 21 грудня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний актовий запис № 896. Батьком дитини записаний ОСОБА_5 , а матір`ю - ОСОБА_2 .

Згідно з копією довідки № 273, виданої Муніципальним загальноосвітнім закладом СЗШ № 96 м. Кемерово від 23 серпня 2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 навчається в 10-а класі в Муніципальному загальноосвітньому закладі СЗШ № 96 м. Кемерово.

Згідно з копією довідки, виданої Керуючою компанією «Мегаполіс» від 24 серпня 2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований з 11 травня 2017 року за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно копією паспорту НОМЕР_4 , виданого ГУ МВД Росії по Кемеровській області від 23 січня 2020 року код підрозділу 420-006, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином Російської Федерації та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно копією паспорту НОМЕР_5 , виданого відділом УФМС Росії по Кемеровській області м. Белово від 16 вересня 2015 року код підрозділу 420-009, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином Російської Федерації та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно з копією нотаріально посвідченої згоди 42 АА 3286618 від 13 вересня 2021 року, реєстр № 42/107-н/42-2021-4-29, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 батьки неповнолітнього - ОСОБА_3 не заперечують проти зняття сина з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з нотаріально посвідченою заявою 42 АА 3286617 від 13 вересня 2021 року, реєстр № 42/107-н/42-2021-4-28, ОСОБА_3 надав згоду на його зняття з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права користування та розпорядження житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України.

Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як вбачається з позовної заяви, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у вищевказаній квартирі з 2014 року, оскільки добровільно виїхали до постійного місця проживання до Російської Федерації.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

А отже, виходячи з аналізу вказаних положень законів, обов`язок і відповідальність за створення належних умов для проживання дитини покладається на її сім`ю, тобто у цьому випадку на її матір та батька.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_3 , який на момент реєстрації у спірній квартирі був малолітньою особою, не мав права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набув права користування житлом за місцем проживання батьків, з яким він проживав.

З матеріалів справи вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 з 11.05.2017 року зареєстрований за місцем проживання своїх батьків у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , та навчається в 10-а класі в Муніципальному загальноосвітньому закладі СЗШ № 96 м. Кемерово.

При цьому, суд бере до уваги позицію Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, який не заперечує проти задоволення позовних вимог про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

За таких обставин, ураховуючи визнання позову відповідачами, а також те, що відповідачі не проживають у вказаній квартирі понад 6 років, не є її власниками, зареєстровані в іншому населеному пункті, де фактично і проживають, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє від себе та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє від себе та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської Військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_6 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_7 ;

- третя особа: Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, бульв. Дружби Народів, буд. 32, .

Суддя І. С. Посохов