УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого - судді Прохоренко В.В.,

секретар Бакшина К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні суду від 27.09.2019 по цивільній справі №766/11959/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

27.09.2019 року Херсонським міським судом Херсонської області по справі №766/11959/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів позов задоволено та зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі судового наказу Херсонського міського суду Херсонської області від 03.06.2019 року в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.03.2019 року та до повноліття дитини до 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не більше п`ятдесяти відсотків прожиткових мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення набрало законної сили 24.02.2021 року відповідно до ухвали Херсонського апеляційного суду Херсонської області від 24.02.2021 року.

Ухвалою суду від 30.03.2021 року виправлено описку в рішенні Херсонського міськогосуду Херсонської області від 27.09.2019року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, а саме зазначено, вважати вірним, що розмірі аліментів зменшено до 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше п`ядесяти відсотків прожиткових мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття».

Ухвала набрала законної сили 26.08.2021 року відповідно до постанови Херсонського апеляційного суду від 26.08.2021 року

Від ОСОБА_1 , до суду надійшла заява про виправлення описки в рішенні суду від 27.09.2019, а саме в рішенні суду помилково зазначено, що розмір аліментів необхідно зменшити з 1/4 на 1/3 частину, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткових мінімуму на дитину відповідного віку.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.05.2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні суду від 27.09.2019 по цивільній справі №766/11959/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права)

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Враховуючи викладене вище, положення ч. 9 ст. 10 ЦПК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно відмовити у прийнятті заяви про виправлення описки в рішенні суду, оскільки дане питання вже було вирішено ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.05.2021 року, яка постановою Херсонського апеляційного суду від 26.08.2021 року залишена без змін

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити стороні заявнику, що подання ним в друге заяви про виправлення описки, з тих же підстав, яка вже вирішувалося судом (ухвали суду від 24.05.2021 року) є прикладом систематичного зловживання процесуальними правами та полягає у їх недобросовісному використанні, яке можна кваліфікувати через критерій відсутності серйозного законного інтересу, тобто легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом. Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їхніх прав, а також прав та інтересів інших осіб. Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню. Щоразу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, затягування розгляду тощо), вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним».

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст.2 ЦПК України однією із засад (принципів) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Разом із тим, ч. 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Із приписів цієї статті випливає, що вжиття заходів у разі виявлення зловживання процесуальними правами учасником процесу є не правом, а обов`язком суду, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 438/350/17 та від 11 вересня 2020 року у справі № 530/1701/16-ц).

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Види заходів процесуального примусу визначені частиною першою статті 144 ЦПК України, а саме: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.

На підставі вище наведеного суд вважає дії ОСОБА_1 , а саме - подання численних аналогічних за змістом заяв про виправлення описки в рішенні суду порушують права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статей 6,17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку та недопустимість зловживання процесуальними правами.

З урахуванням викладеного зазначені дії ОСОБА_1 є підставою для застосування до нього заходу процесуального примусу, передбаченого ст. 144 ЦПК України, у виді попередження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 143, 144, 186, 432 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Дії ОСОБА_1 щодо неодноразового звернення до суду з заявою про виправлення однієї й тієї ж описки, визнати зловживанням процесуальними правами.

Застосувати до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у виді попередження.

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про виправлення описки в рішенні суду від 27.09.2019 по цивільній справі №766/11959/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.В.Прохоренко