№ провадження 2/646/930/2021
У Х В А Л А

Іменем України

про відмову у відкритті провадження у справі

29.01.2021 м. Харкова

Суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова Шелест І. М., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «АРІЕС» до Приватного акціонерного товариства «ЛАНТАН», ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Земельний банк», про стягнення заборгованості за відсотками у сумі 27 606 742, 06 грн,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Юридична фірма «АРІЕС» звернулось до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ПАТ «ЛАНТАН», ОСОБА_1 про стягнення 27 606 742, 06 грн.

31.12.2020 ухвалою Московського районного суду м. Харкова вказану позовну заяву ТОВ «Юридична фірма «АРІЕС» передано за підсудністю до Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного.

В обґрунтування позову, зокрема, зазначено, що 16.01.2008 між ПАТ «Земельний банк» та АТЗТ «Гея» був укладений кредитний договір № 03-08/К.

16.01.2008 в забезпечення зазначеного кредитного договору ПАТ «Земельний банк» та ОСОБА_1 уклали договір іпотеки (майнової поруки) за № 23 з відповідними додатковими угодами.

31.03.2010 АТЗТ «Гея» та ЗАТ «Лантан» уклали договір переводу боргу за кредитним договором № 03-08/К від 16.01.2008, за яким ЗАТ «Лантан» прийняв на себе обов`язки первісного боржника за кредитним договором № 03-08 по виконанню зобов`язання первісного боржника по поверненню кредитної заборгованості.

Крім того, в порядку ст. 523 ЦК України ОСОБА_1 надав ПАТ «Земельний банк» заяву, якою підтвердив свою згоду забезпечувати іпотекою виконання зобов`язань новим боржником - ЗАТ «Лантан».

В подальшому активи ПАТ «Земельний банк» були передані в управління ТОВ «Амстердам».

09.02.2015 відповідно до укладеного між НБУ, ТОВ «Амстердам» та ТОВ «АРІЕРС» тристороннього договору про передання в управління непроданих активів ПАТ «Земельний банк», ТОВ «Юридична фірма «АРІЕС» стала довірчим власником переданих в управління активів ПАТ «Земельний банк» та процесуальним правонаступником останнього.

Внаслідок невиконання ПАТ «Лантан» своїх зобов`язань за кредитним договором та ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором іпотеки позивач звернувся до суду з позовом у цій справі з вимогою про стягнення відсотків на суму позики за період фактичного використання з 01.01.2011 по 14.11.2020.

Таким чином, спір стосується виконання правочину між юридичними особами у господарській діяльності (кредитного договору), а також правочину (договору іпотеки), укладеного для забезпечення виконання правочину між юридичними особами.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 13.03.2018 у справі № 415/2542/15?ц, з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Відтак, з 15.12.2017 у випадку об`єднання позовних вимог щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення основного зобов`язання, спір має розглядатися за правилами господарського чи цивільного судочинства залежно від сторін основного зобов`язання.

Звертаючись до суду з позовом у цій справі позивач ТОВ «Юридична фірма «АРІЕС» об`єднав позовні вимоги до ПАТ «ЛАНТАН» щодо виконання кредитного договору (основне зобов`язання) та до ОСОБА_1 щодо виконання договору іпотеки, укладеного для забезпечення кредитного договору з ПАТ «ЛАНТАН» - основного зобов`язання.

За таких обставин вирішальне значення для визначення юрисдикції спору має суб`єктний склад основного правочину, тобто кредитного договору, сторонами якого за обставинами даної справи є юридичні особи.

Таким чином, вказаний спір має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у пунктах 23, 24 свого рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (№ 29458/04 та № 29465/04) відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві … керується законом, що приймається парламентом» (Zand v. Austria № 7360/76); фраза «встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність; термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів; вимога стосовно того, що суд має бути «встановленим законом» є однією з декількох вимог Конвенції та протоколів до неї і встановлює, що дії національних органів мають базуватись на внутрішньому праві; вся організаційна система судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції (Coeme and others v. Belgium № 32492/96); суд не є встановленим законом у разі, якщо правила, які регламентують склад суду, не були додержані (Posokhov v. Russia № 63486/00, Fedotova v. Russia № 73225/01).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на зазначене, керуючись ст. ст. 19, 186, 258, 260, 352 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «АРІЕС» до Приватного акціонерного товариства «ЛАНТАН», ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Земельний банк», про стягнення заборгованості за відсотками у сумі 27 606 742, 06 грн.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «АРІЕС» право звернутися з аналогічною позовною заявою до Господарського суду Харківської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд міста Харкова.

Суддя І .М. Шелест