Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/856/20
Провадження №: 2-др/332/3/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2021 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Яцуна О.С.,
за участю секретаря Коваль В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі ухвалу Запорізького апеляційного суду про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про скасування права власності на спадкове майно,-
У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про скасування права власності на спадкове майно.
Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про скасування права власності на спадкове майно відмовлено.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 20.01.2021 справа була знята з апеляційного розгляду та повернута до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення в порядку ст.270 ЦПК України для розгляду вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання свідоцтв про право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 та на квартиру по АДРЕСА_2 недійсними в порядку статті 1301 ЦК України, після чого справа повинна бути невідкладно повернута до апеляційного суду для продовження апеляційного розгляду.

Суд, відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, вважає за можливе розглянути питання щодо ухвалення додаткового рішення без виклику сторін та інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Звертаючись до суду із позовною заявою, ОСОБА_1 просила визнати недісними свідоцтва про право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 та на квартиру по АДРЕСА_2 , при цьому не зазначала, що це є свідоцтвами про право на спадщину. На виконання ухвали Запорізького апеляційного суду від 20.01.2021 року та зважаючи на те, що позивач при нормативному обґрунтуванні посилалась на ст. 1301 ЦК України, суд вирішуючи дане питання, виходить з наступного.

Статтею 1301 ЦК України регулюється питання визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину у якій зазначено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно було видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» до нотаріальних дій, які вчиняють нотаріуси, в тому числі відноситься видача свідоцтва про право на спадщину.

У рішенні Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2020 року було зазначено: «Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 . Державна реєстрація була здійснена Орендним підприємством ЗМБТІ (а.с.14).

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником 31/50 будинку АДРЕСА_4 . Державна реєстрація була здійснена Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області (а.с.15-16).

Підставами виникнення права власності у ОСОБА_2 на вищезазначені об`єкти нерухомості були рішення суду.»

З копії спадкової справи № 436/03 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка була видана на запит суду, станом на 29.05.2020 року вбачається, що будь-яких свідоцтв про право на спадщину нотаріусом не видавалося.

У зв`язку із тим, що судом встановлено, що свідоцтва про право на спадщину нотаріусом не видавалися, а підставами виникнення права власності у ОСОБА_2 на вищезазначені об`єкти нерухомості були рішення суду, які є чинними та обов`язковими до виконання, то в даному випадку відсутній спір про право, відповідно вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання свідоцтв про право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 та на квартиру по АДРЕСА_2 недійсними в порядку статті 1301 ЦК України не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 270,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Ухвалити додаткове рішення у справі № 332/856/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про скасування права власності на спадкове майно.

Вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання свідоцтв про право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 та на квартиру по АДРЕСА_2 недійсними в порядку статті 1301 ЦК України залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.С. Яцун