справа № 208/2345/21
№ провадження 2/208/1248/21
05 листопада 2021 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді - Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Грищенко О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу у загальному порядку за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Табінський О.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом, де з урахуванням уточнених позовних вимог просить ухвалити судове рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2097 від 16 грудня 2020 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. щодо стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна». Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнуті з заробітної плати за виконавчим написом № 2097 від 16 грудня 2020 р. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. грошові кошти в розмірі 44 331,13 грн.
У своєму позові представник позивача посилається на те, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Табінським О.В., було відкрито виконавче провадження ВП № 64002061 на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. щодо стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованість в розмірі 44 331,13 грн. Крім того, 31.12.2020 р. приватним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Так з заробітної плати позивача було примусово безпідставно стягнуто сума боргу в розмірі 7 008,47 грн. витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 810 грн. і основну винагороду приватного виконавця за виконавчі дії всього 2 686,83 грн. Таким чином з заробітної плати стягнуто грошові кошти в розмірі 10 505,30 грн.
Він вважає, що відповідач здійснив позасудове стягнення кредитних коштів на суму 10 505,30 грн. шляхом незаконного вчинення виконавчого напису № 2097 від 16 грудня 2020 р., так безпідставно було стягнуто з заробітної плати 10 505,30 грн.
2. Заяви, клопотання позивача, відповідача.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Табінський О.В. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки учасники справи не з`явилися у судове засідання, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
3. Процесуальні дії по справі.
07 квітня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та забезпечено позов.
Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає уточнені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.
Дослідивши надані докази, суд дійшов висновків про наступне.
4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.
16 грудня 2020 року вчинений виконавчий напис № 2097 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна»грошові кошти в розмірі 44 831,13 грн.
Приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Табінським О.В., було відкрито виконавче провадження ВП № 64002061 на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості.
31.12.2020 р. приватним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Так з заробітної плати позивача було примусово безпідставно стягнуто сума боргу в розмірі 7 008,47 грн. витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 810 грн. і основну винагороду приватного виконавця за виконавчі дії всього 2 686,83 грн. Таким чином з заробітної плати стягнуто грошові кошти в розмірі 10 505,30 грн.
Одночасно судом встановлено, що позивач працює та з його заробітної плати утримано на підставі постанови приватного виконавця у виконавчому провадженні № 64002061 від 31.12.2020 р. з січня 2021 р. по травень 2021 р. - 7008,47 грн. також з січня 2021 р. по травень 2021 р. утримано витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 810 грн., і основну винагороду приватного виконавця -2 686,83 грн.. про що свідчить довідка № 018/574 від 09.06.2021 р. ПАТ «ДМК».
Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Позивачем обраний спосіб захисту, що відповідає вимогам ч.2 ст.16 ЦК України та предметом позову є виконавчий напис.
Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
З позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір з цивільних правовідносин, до яких застосовуються положення Закону України «Про нотаріат» та обраний спосіб захисту визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку.
При вирішенні справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
Аналіз пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.
Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»).
За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника.
У виконавчому написі зазначено, що стягнення проводиться за період з 25.02.2020 року по 06.11.2020 р.. Сума заборгованості складає 44 331,13 грн., в тому числі: прострочена заборгованість - 41 705,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 2 626,13 грн.; за вчинення виконавчого напису - 500 грн.
З огляду на встановлені обставини справи, суд не вбачає безспірність заборгованості перед стягувачем з боку позивача і заборгованість боржника не виключає можливості спору щодо її розміру та строку.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» не було надано доказів, що спростовують доводи позивача викладені в позовній заяві.
Так, судом встановлено, що при вчиненні приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. виконавчого напису, нею не було належним чином перевірено безспірність заборгованості.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що нотаріус вчинив виконавчий напис не пересвідчившись в безспірності боргу, не дотримавшись вимог пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій..
За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, доведеними і підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення глави 83 ЦК України застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Тлумачення частини третьої статті 651, частини четвертої статті 653, пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України свідчить, що якщо одна із сторін договору передала у власність іншій стороні певне майно (сплатила кошти) і судом встановлено порушення еквівалентності зустрічного надання внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків однієї із сторін, сторона, що передала майно (сплатила кошти), має право вимагати повернення переданого іншій стороні в тій мірі, в якій це порушує погоджену сторонами еквівалентність зустрічного надання. Тобто, якщо сторона яка вчинила виконання, проте не отримала зустрічного надання в обсязі, який відповідає переданому майну (сплаченим коштам) і згодом відмовилася від договору, то вона може вимагати від сторони, яка порушила договір і не здійснила зустрічне надання, повернення майна (коштів) на підставі пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України.
Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Як свідчить довідка № 018/574 від 09.06.2021 р. ПАТ «ДМК» з січня 2021 р. по травень 2021 р. утримано витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 810 грн., і основну винагороду приватного виконавця -2 686,83 грн.
Враховуючи обставини визнання виконавчого напису нотаріуса, на виконання якого фактично стягнута з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» сума в розмірі 7008,47 грн., таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку про безпідставне набуття вказаної суми відповідачем, а тому вказана сума підлягає стягненню на користь позивача з відповідача.
Але стягненню з відповідача суми в розмірі 3 496,83 грн., яка, у відповідності до постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Табінським О.В., про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 31.12.2020, яка складається з 810 грн. - витрати на проведення виконавчих дій, 2686,83 грн. - основана винагорода приватного виконавця, де їх отримувачем є приватний виконавець виконавчого округу виконавчого округу міста Київ Табінський О.В., задоволенню не підлягає, оскільки, відповідно до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», це є витрати виконавчого провадження, які за своїм змістом є відшкодуванням витрат за організаційні дії щодо здійснення проведення виконавчого провадження (виконавчих дій) і спрямовуються виключно на виконання судових рішень (інших документів), які несе державний бюджет, стягувач, приватний виконавець і інші особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, витрачені на організацію, проведення виконавчих дій та заходів примусового виконання та стягуються з боржника до Державного бюджету України.
У відповідності до ч.7 ст.27 «Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
Частиною 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у випадку незгоди боржника з рішенням, дією чи бездіяльністю виконавця з питань виконання рішень інших органів (посадових осіб), в тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат і штрафів, оскарження, проводиться виключно в судовому порядку в рамках адміністративного судочинства шляхом подання адміністративного позову, чим, в свою чергу, і скористався позивач, звернувшись до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Отже, суд приходить до висновку, що витрати на проведення виконавчих дій, виконавчий збір та основна винагорода приватного виконавця у загальному розмірі 3 496,83 грн. за своєю правовою природою не підпадають під правове регулювання ст. 1212 ЦК України, а відповідач не є їх набувачем, внаслідок чого не може відповідати і цій частині позовних вимог, тоді як дії з повернення зазначених коштів відносяться виключно до повноважень приватного чи державного виконавця, а оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця з цього питання вирішуються в порядку адміністративного судочинства України.
Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 454,00 грн.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. 15, 16, 18, 83, 87, 88, 1212 ЦК України, ст.ст. 141, 259, 263-265, 280-289,354, 355 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Табінський О.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити частково.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2097 від 16 грудня 2020 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 . на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованість в розмірі 44 331,13 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Похваліта С. М.