ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м. Херсон

Номер справи: 654/782/20

Номер провадження: 22-ц/819/5/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Радченка С.В.,

Семиженка Г.В.

секретар Плохотніченко А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу адвоката Тільненка Владислава Володимировича, який діє від імені ОСОБА_1 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області, в складі судді Третьякової І.В., від 13 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2020 року адвокат Тільненко В.В., який діє від імені ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 вересня 2019 року на території домоволодіння відповідачів АДРЕСА_1 виникла пожежа сухостою трави, яка згодом перекинулась на город позивача, внаслідок чого загорілося сіно та пошкоджено вогнем паркан. Згідно акту про пожежу на території домоволодіння АДРЕСА_2 пожежою було знищено суху траву на площі 500 м.кв., сіно 500 кг. та пошкоджено 15 м. паркану. Причиною пожежі стало необережне поводження з вогнем. На відповідачів, які є сусідами ОСОБА_1 неодноразово надходили скарги до сільського старости щодо спалювання ними трави. Оскільки, сім`я ОСОБА_5 була помічена в спалюванні трави і в день виникнення пожежі у позивача, остання, вважаючи дії відповідачів протиправними, просить стягнути з них солідарно моральну шкоду у розмірі 10000 грн, яка була заподіяна їй внаслідок протиправної поведінки та у зв`язку з ушкодженням її майна. Також просила стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пропорційно судовий збір в сумі 2102 грн.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 13 жовтня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено факт пожежі, яка мала місце 22 вересня 2019 року в АДРЕСА_2 та внаслідок якої було знищено 500 кг. сіна та пошкоджено 15 м. паркану. Однак, матеріали справи не містять доказів того, що знищене та пошкоджене майно належало ОСОБА_1 . Суду не були надані документи, які б підтверджували майнові права позивача на домоволодіння за вищевказаною адресою, зокрема щодо його успадкування після смерті матері.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що жоден із наданих сторонами доказів не свідчить про те, що пожежа відбулася саме внаслідок умисних чи необережних дій відповідачів. Так, згідно акту про пожежу, причиною її стало необережне поводження з вогнем. У вказаному документі не зазначено, чиє саме необережне поводження з вогнем призвело до поширення вогню, на чиїй території відбулося загорання та куди воно поширювалось. Суд першої інстанції зазначив, що аналіз пояснень всіх свідків свідчить про те, що ніхто з них не бачив, щоб 22 вересня 2019 року саме відповідачі, або хтось з них окремо палив вогнище на території свого домоволодіння. Отримані свідчення зводяться лише до припущень про наявність осередку вогню на території Кузнецових та подальше його поширення на сусідню ділянку. Вказані припущення засновані на тому факті, що сім`я ОСОБА_6 час від часу спалювала залишки трави та гілок. Згідно виписки з амбулаторної карти, ОСОБА_2 22 вересня 2019 року поступив зі скаргами на приступи судорог кінцівок, порушення дихання (задишку), серцебиття, втрату свідомості. З урахуванням підтвердженого перебування відповідача в медичному закладі, покази свідків щодо його знаходження за місцем проживання викликають сумніви в своїй достовірності.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Тільненко В.В., який діє від імені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує, що майнові права ОСОБА_1 на домоволодіння АДРЕСА_2 у ході судового розгляду не оспорювалися. Вказує, що суд першої інстанції безпідставно не надав оцінки наявним у матеріалах справи доказам, що свідчать про факт пожежі, а саме показам свідків, які підтвердили факт того, що саме ОСОБА_5 палили вогнище на своїй земельній ділянці в цей день. Вважає, що позивачем повністю доведено факт заподіяння їй моральної шкоди внаслідок винних дій відповідачів та просить рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно довідки, виданої старостою Старозбур`ївського Старостинського округу Голопристанської міської ради Херсонської області від 28.10.2019 року № 274 ОСОБА_1 проживає в с.Стара Збур`ївка Голопристанської об`єднаної територіальної громади Херсонської області без реєстрації по АДРЕСА_2 з 10.01.2009 року по теперішній час (а.с.13).

Згідно ксерокопії паспорту відповідача ОСОБА_2 , він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом першої інстанції встановлено, що згідно акту про пожежу від 22 вересня 2019 року вбачається, що 22 вересня 2019 року орієнтовно о 17:10 годині за адресою: АДРЕСА_2 , власником (орендарем) якої є ОСОБА_1 на присадибній ділянці населенням було виявлено пожежу. Повідомлення про пожежу надійшло 22 вересня 2019 року о 17-20 годині до пожежно-рятувальних підрозділів від диспетчера ОДС. Пожежу ліквідовано о 18-40 годині 22 вересня 2019 року. Пожежею знищено: суха трава на площі 500 кв.м., сіно 500 кг. та пошкоджено паркан протяжністю 15 м. Причиною пожежі зазначено необережне поводження з вогнем (а.с.9).

В рапорті провідного фахівця Голопристанського РВ ГУ ДСНС Бруса В. від 23.09.2019 року зазначено, що 22 вересня 2019 року о 17-20 годині на пульт зв`язку частини 8 ДПРЧ надійшло повідомлення від диспетчера ОДС ОСОБА_7 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , горить сіно на присадибній ділянці, власник ОСОБА_1 .. На гасіння пожежі був задіяний черговий караул на автомобілі Урал. По прибуттю до місця виклику було встановлено, що відбувається горіння сухостою трави, сіна та паркану. Пожежу було ліквідовано о 18:40 год. Ймовірна причина пожежі необережне поводження з вогнем. Пожежею знищено суха трава на площі 500 м.кв., та сіно 500 кг. Пошкоджено 15 м. паркану. Збитки встановлюються (а.с. 10).

З висновку ДОП поліції Довбуша О. за результатом розгляду матеріалів зареєстрованих 22 вересня 2019 року в журналі ЄО № 8627 за заявою ОСОБА_1 вбачається, що 22 вересня 2019 року до чергової частини Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 22 вересня 2019 року в АДРЕСА_2 , виник конфлікт з сусідом, який палив багаття. В ході проведеної перевірки було опитано ОСОБА_8 , який пояснив, що 22 вересня 2019 року він помітив, що біля городу сусіда виникла пожежа сухостою трави, яка згодом перекинулась на його город внаслідок чого загорілось сіно. Також заявник зазначив, що дану пожежу було локалізовано силами Голопристанського РВ ГУДСНС. Відповідно до акту про пожежу ймовірна причина пожежі необережне поводження з вогнем. Пожежею знищено суха трава на площі 500 кв.м. та сіно 500 кг. Перевірка за даним повідомленням була припинена, оскільки на висновками працівника поліції між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 склалися цивільно-правові відносини з приводу відшкодування шкоди.

Згідно довідки, виданої старостою Старозбур`ївського Старостинського округу Голопристанської міської ради Херсонської області від 28.11.2019 року протягом листопада 2019 року до сільського старости надходили скарги на ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від їх сусідів: ОСОБА_1 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в яких вказувалося на зарослі амброзії та спалювання трави та гілля на земельній ділянці, що належить ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Вказані особи до адміністративної відповідальності не притягувались та адміністративні матеріали на них не складались.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_2 постійно спалює траву та гілля не на території свого домоволодіння АДРЕСА_3 , яка є вільною від забудов.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже й підставою цивільно-правової відповідальності, є завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Відповідно до пункту 1 частини другої вказаної статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодження її майна.

Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

У частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права.

Так особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час розгляду справи судом першої інстанції заперечували проти позову та вказували, що актом про пожежу, рапортом про пожежу доведено, що пожежа, яка пошкодила майно на території домоволодіння АДРЕСА_2 виникла саме за вказаною адресою де проживає позивач. Докази, що пожежа розпочалась з території сусіднього домоволодіння відсутні. У висновку ДОП поліції Довбуша О. за результатом розгляду матеріалів зареєстрованих 22 вересня 2019 року відсутні відомості коли виник конфлікт про який зазначила ОСОБА_1 та з ким саме. ОСОБА_2 зазначав, що 22 вересня 2019 року перебував в лікарні, куди поступив зі скаргами на приступи судом кінцівок, порушення дихання (задишку), серцебиття, втрату свідомості, що підтверджується випискою з його амбулаторної карти, тому у вказаний день не міг палити багаття та конфліктувати з сусідами.

Судом першої інстанції було допитано свідків на підставі показів яких встановлено, що ніхто з них не бачив, щоб 22 вересня 2019 року саме з земельної ділянки відповідачів розпочалась пожежа, яка в результаті перекинулась на територію домоволодіння позивача. Отримані свідчення зводяться лише до припущень про наявність осередку вогню на території Кузнецових та подальше його поширення на сусідню ділянку, які засновані на тому факті, що сім`я ОСОБА_6 час від часу спалювала залишки трави та гілок.

Колегія суддів також звертає увагу, що позивачем не доведено факти, на яких ґрунтуються її позовні вимоги до всіх трьох відповідачів, а саме : протиправна поведінка кожного з відповідачів, як заподіювачів шкоди, або їх спільна протиправна поведінка; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідачів, вину кожного з них.

Таким чином, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, дійшов обґрунтованого висновку, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують відсутність зв`язку між діями відповідачів та пожежею, яка виникла на території домоволодіння де проживає позивач, відсутність вини відповідачів в завданні моральної шкоди позивачу, тому відсутні підстави для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Тільненка Владислава Володимировича, який діє від імені ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 13 жовтня 2020 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: С.В. Радченко

Г.В. Семиженко