ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року

м.Суми

Справа №591/8344/19

Номер провадження 22-ц/816/180/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

треті особи: ОСОБА_3 , Виконавчий комітет Сумської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 15 травня 2020 року в складі судді Грищенко О.В., постановлену у м. Суми, повний текст ухвали складено 15 травня 2020 року,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому остаточно уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати об`єктами права спільної сумісної власності подружжя за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 52/100 частини нежитлового приміщення під літ. « А-2» цегла, перший поверх, загальною площею 269,4 кв.м., яке було зареєстроване за відповідачкою ОСОБА_2 09.07.2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, трьохкімнатну квартиру, як об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 144,7 кв.м., житлової площі 34,5 кв.м., матеріали стін: цегла, за адресою: АДРЕСА_2 , яка була зареєстрована 09.07.2015 року за відповідачкою ОСОБА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна 01, чотирьохкімнатну житлову квартиру, загальною площею 181,1 кв.м., житловою площею 146,8 кв.м., яка розташована на мансардному поверсі трьох поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , яка була зареєстрована за відповідачкою ОСОБА_2 , 09.07.2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на 52/100 частини нежитлового приміщення під літ. « А-2» цегла, загальною площею 269,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на 3- кімнатну квартиру, як об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 144,7 кв.м., житлової площі 34,5 кв.м., матеріали стін: цегла, за адресою: АДРЕСА_2 , чотирьохкімнатну житлову квартиру, загальною площею 181,1 кв.м., житловою площею 146,8 кв.м., яка розташована на мансардному поверсі трьох поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Свої вимоги мотивував тим, що 24.02.1990 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб під час якого позивач став власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . Власником деякої частини нерухомості була також відповідачка. 28.11.2014 позивач подарував все своє майно за вказаною адресою своїй дружині відповідачці по справі. Вказує, що під час шлюбу майно, яке належало відповідачці істотно збільшилося за рахунок проведення ремонтних робіт та збільшення загальної площі. Рішенням Сумського районного суду Сумської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Зазначає, що він є співвласником вищезазначених житлових приміщень, оскільки за рахунок його грошових коштів спірне майно значно збільшилося у своєму розмірі та вартості.

В березні 2020 року відповідачем подано зустрічну позовну заяву в якій остання просить визнати за нею право користування та проживання в трьохкімнатній житловій квартирі, загальною площею 144,7 кв.м., житловою площею 34,5 кв.м., матеріали стін: цегла, за адресою: АДРЕСА_2 на строк не менше ніж до 31.08.2021 року.

06.03.2020 року сторони подали до суду підписану ними заяву про затвердження мирової угоди, з метою мирного врегулювання спору щодо поділу майна та визнання права користування та проживання в спірній квартирі.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15.05.2020 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права користування та проживання в квартирі, відповідно до письмово викладених сторонами умов.

За умовами мирової та спільної заяви сторін:

1. Визнано об`єктами права спільної сумісної власності подружжя за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , а саме:

- 52/100 нежитлового приміщення під літ. «А-2» цегла, перший поверх, загальною площею 269,4 кв.м., яке було зареєстроване за відповідачкою ОСОБА_2 09.07.2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- трикімнатна квартира, як об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 144, 7 кв. м., житлової площі 34, 5 кв.м., матеріали стін: цегла, за адресою, АДРЕСА_2 , яка була зареєстрована 09.07.2015 року за відповідачкою ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01;

- чотирикімнатна житлова квартира, загальною площею 181, 1 кв.м., житловою площею 146, 8 кв.м., яка розрахована на мансардному поверсі трьох поверхового будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , яка була зареєстрована за відповідачкою ОСОБА_2 09.07.2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

2. Визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на 52/100 нежитлового приміщення «А-2» цегла, загальною площею 269,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на 3-кімнатну квартиру, як об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 144, 7 кв. м., житлової площі 34, 5 кв.м., матеріали стін: цегла, за адресою: АДРЕСА_2 .

4. Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на чотирикімнатну житлову квартиру, загальною площею 181, 1 кв.м., житловою площею 146, 8 кв.м., яка розрахована на мансардному поверсі трьох поверхового будинку, за адресою: АДРЕСА_3 .

5. Визнано за ОСОБА_2 , разом з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на користування та проживання в трикімнатній житловій квартирі, загальною площею 144, 7 кв. м., житлової площі 34, 5 кв.м., матеріали стін: цегла, за адресою: АДРЕСА_2 на строк не менше ніж до 31.08.2021 року.

6. Право користування та проживання ОСОБА_2 , разом з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після 31.08.2021 року в трикімнатній житловій квартирі, загальною площею 144, 7 кв. м., житлової площі 34, 5 кв.м., матеріали стін: цегла, за адресою, АДРЕСА_2 , може бути втрачено у разі передання ОСОБА_1 в оренду третім особам трикімнатної житлової квартири, загальною площею 144, 7 кв. м., житлової площі 34, 5 кв.м., матеріали стін: цегла, за адресою: АДРЕСА_2 . У такому разі ОСОБА_1 зобов`язаний письмово повідомити ОСОБА_2 під розписку або шляхом надсиланням рекомендованого листа (електронною поштою) про намір передачі в оренду квартири не пізніше ніж як за 1 місяць до підписання договору оренди.

Підписанням мирової угоди сторони вважають врегульованими усі спірні питання щодо поділу майна подружжя та претензій одна до одної не мають.

Провадження у справі № 591/8344/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання права користування та проживання в квартирі закрито.

Повернуто ОСОБА_1 50% від суми сплаченого ним за подання до суду позовної заяви судового збору, що складає - 1250 грн. 00 коп., за квитанцією 0.0..1 від 28.12.2019 року, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм.подат), отримувач : УК у м.Сумах/Зарічний р-н/22030101, код отримувача: 37970593.

Повернуто ОСОБА_2 50% від суми сплаченого нею за подання до суду зустрічної позовної заяви судового збору, що складає - 420 грн. 40 коп., та надлишково сплачений судовий збір у сумі 4 грн. 20 копійок, за квитанцією 0.0..1 від 12.05.2020 року, отримувач : Сумська міська отг22030101, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм.подат), код отримувача: 37970593, рахунок UA13161206.

Скасовано заходи забезпечення позову, які були вжиті відповідно до ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 21.12.2019 року (справа № 591/8120/19, провадження № 2-з/591/102/19), зміненої відповідно до постанови Сумського апеляційного суду від 29.01.2020 року (справа № 591/8120/19, провадження № 22-ц/816/363/20), а саме: заборона ОСОБА_2 вчиняти певні дії щодо відчуження нерухомого майна (продажу, дарування, обміну) за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 52/100 нежитлового приміщення під літ. «А-2» цегла, перший поверх, загальною площею - 269,4 кв.м., яке було зареєстроване за відповідачкою ОСОБА_2 09 липня 2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; трьохкімнатної житлової квартири АДРЕСА_4 , другий поверх, загальною площею 144,7 кв. м., яке було зареєстроване 09 липня 2015 року за відповідачкою ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; чотирьох кімнатної житлової квартири АДРЕСА_5 , мансардний (третій) поверх, загальною площею 181,1кв. м., яке було зареєстроване за відповідачкою ОСОБА_2 09 липня 2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Затверджуючи мирову угоду суд першої інстанції виходив з того, що мирова угода, укладена між сторонами у справі не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне встановлення судом фактичних обставин справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що у вказаній цивільній справі представник позивача адвокат Стадник С.В. надавав правову допомогу всім учасникам справи. Зазначає, що врегулювання спору відбулось шляхом укладання мирової угоди не на підставі взаємних поступок сторін, а лише за рахунок утиску її майнових прав і інтересів та за рахунок обмеження прав та інтересів їх неповнолітнього сина. Вказує, що укладання мирової угоди відбулося через введення її в оману адвокатом Стадником С.В., який надавав їй правничу допомогу. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивачем не було доплачено судовий збір. Крім того, суд оскаржуваною ухвалою протиправно обмежив в часі право на користування житлом неповнолітню дитину сторін ОСОБА_4 , права на житло та свободу пересування якого зачіпає оскаржувана ухвала. Крім того, судом першої інстанції порушено процедуру затвердження мирової угоди, а саме не роз`яснено сторонам наслідків такого рішення. Зазначає, що на момент винесення судом оскаржуваної ухвали існувала ухвала Зарічного районного суду м. Суми від 24.01.2020 року по іншій справі, про забезпечення позову, яке полягало в забороні їй вчиняти дії по відчуженню того ж нерухомого майна відносно якого укладено мирову угоду.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній не погоджується з доводами, що викладені в апеляційній скарзі та зазначає, що в 2014 році він подарував відповідачці майно по АДРЕСА_1 . В 2015 році ним здебільшого за власний рахунок проведена масштабна (велика) реконструкція 1, 2 та 3 поверхів через що зазначене майно значно збільшилося в своїй вартості та площі. Вказує, що відповідач не заперечувала проти укладання мирової угоди, а тому просила адвоката Стадника С.В. скласти заяви про розгляд справи без її участі. Всі права та обов`язки були зачитані судом як йому так і відповідачу. Зазначає, що ним вже зареєстровано право власності на другий та третій поверхи будинку, а тому судове рішення фактично виконане. Просив суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Стадника Семена Валерійовича надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній зазначає, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15.05.2020 року було затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по справі № 587/89/20 було затверджено мирову угоду Сумським районним судом Сумської області від 14.05.2020 року за якою право особистої приватної власності на все домоволодіння за адресою: АДРЕСА_6 а визнано за ОСОБА_2 . Таким чином, кожному зі сторін за мировими угодами залишилось по два об`єкти нерухомого майна, однак відповідач звернулася з пропуском процесуального строку із апеляційною скаргою на одну із таких мирових угод. Вказує, що доводи відповідача відносно причин пропуску процесуальних строків на оскарження ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 15.05.2020 року не можна визнати поважними. Вказує, що у період проходження відповідачем амбулаторного лікування, остання особисто вела підприємницьку діяльність, укладала договори оренди, сплачувала послуги за договором оренди, отримувала дохід та здійснювала ремонтні роботи в будинку в смт. Степанівка. Зазначає, що доводи відповідачки відносно введення її в оману адвокатом ОСОБА_5 відносно правової природи та наслідків укладання мирової угоди для кожної із сторін є непідтвердженим суб`єктивним судженням. Вказує, що відповідач не повідомляла ні його ні позивача про наявність у неї будь якої хвороби, її загострення, яка (які) можуть заважати чи впливати на її здатність розуміти значення своїх дій, розуміти наслідки укладання шляхом обопільного підписання та подання на затвердження суду мирової угоди по справі № 591/8344/19. Вказує, що 14.05.2020 року відповідач була присутньою в судовому засіданні та підтримувала мирову угоду. Просив суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Від третьої особи ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання зазначає, що позивач та відповідач є її батьками. Вказує, що її права та інтереси у вказаній справі жодним чином не порушені. Вважає умови мирової угоди справедливими. Просила суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Від третьої особи Виконавчого комітету Сумської міської ради відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 28.12.2020 року задоволено клопотання ОСОБА_2 і залучено до справи третьою особою Виконавчий комітет Сумської міської ради, як орган опіки та піклування

Відповідач та її представник в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Позивач та його представник до суду не прибули, подав клопотання про відкладення розгляду справи через перебування обох у відпустці, але враховуючи, що даними учасниками подано відзиви на апеляційну скаргу, де викладені їх доводи за яких вони вважають, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню; явка до апеляційного суду не є обов`язковою, наведені підстави для відкладення справи не можуть бути визнані поважними.

Треті особи ОСОБА_3 та представник третьої особи - Виконавчого комітету Сумської міської ради до суду не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що спільна письмова заява про укладання сторонами мирової угоди складена та підписана сторонами 03.03.2020 року, а проект мирової угоди «щодо мирного врегулювання спорів» складено та підписано сторонами 17.02.2020 року подана до суду (а.с.81- 86).

14.05.2020 року сторонами подано до суду письмову заяву про доповнення письмової заяви про укладення мирової угоди (а.с.125).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 5 ст. 207 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно з частиною 3 ст. 207 ЦПК України, до ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Разом з цим, 05.03.2020 року відповідач звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, яку після остаточного усунення недоліків 15.05.2020 року, ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14.05.2020 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя (а.с.103 104; 121-122;129-130).

Колегія суддів звертає увагу, що протоколу судового засідання (а.с.133) вбачається, що сторони не з`явилися в судове засідання 15.05.2020 року, а тому суд, затверджуючи подану сторонами мирову угоду, всупереч приписів ст. 207 ЦПК України, не роз`яснив їм наслідки такого рішення та не перевірив волевиявлення сторін на її укладення, незважаючи на те, що фактично після укладання сторонами мирової угоди, відповідач звернулася до суду з зустрічним позовом.

За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованими доводи, що викладені в апеляційній скарзі відносно того, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було порушено норми процесуального права та не роз`яснено сторонам наслідки підписання ними мирової угоди, та не перевірено їх волевиявлення на її укладання, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Разом з цим колегія суддів відхиляє доводи позивача, що викладені ним у відзиві на позовну заяву в частині того, що відповідачу було роз`яснено наслідки підписання нею мирової угоди під час її оформлення та складання з огляду на те, що в тексті проекту мирової угоди «щодо мирного врегулювання спорів» від 17.02.2020 року та в спільній письмовій заяві про укладання сторонами мирової угоди відсутні відомості щодо ознайомлення відповідача з наслідками підписання нею мирової угоди.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, то питання відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 15 травня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 28 січня 2021 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина