РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2021 Провадження №2/425/549/21

Справа №425/2677/21

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Овчаренко О.Л.

за участю секретаря Гайворонської І.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Брошка І.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рубіжне в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Рубіжанської міської ради Луганської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , Рубіжанської міської ради Луганської області в якій, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог, просила: встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцями: її матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , з серпня 1975 року до 06 квітня 2020 року на час відкриття спадщини - смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та на час смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 06.01.1972 по 25.05.1982 її матір ОСОБА_4 та вітчим ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі. З 28.08.1975 матір разом з вітчимом почали мешкати в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в якій одночасно зареєструвались. Після розірвання шлюбу матір з вітчимом продовжували проживати разом за вищезазначеною адресою. 28.11.1994 Фондом міського комунального майна м. Рубіжне було видано свідоцтво про право власності, згідно якого зазначена квартира належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві приватної власності в рівних долях. ІНФОРМАЦІЯ_5 вітчим помер, а ІНФОРМАЦІЯ_6 померла її матір. На час смерті як вітчима, так і матері вона проживала разом з ними у зазначеній квартирі. 08.10.2020 вона звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на нерухоме майно, яке складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Однак їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що матір після смерті ОСОБА_5 була спадкоємцем четвертої черги права на спадкування за законом, як особа яка проживала разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини, але документів щодо підтвердження факту проживання однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини померлого ОСОБА_5 та померлої ОСОБА_4 нею нібито не надано. Після звернення до суду нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частки вищезазначеної квартири, яка належала її матері ОСОБА_4 .

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 10 вересня 2021 року прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження.

05 жовтня 2021 року Рубіжанським міським судом Луганської області постановлено ухвалу, якою витребувано у нотаріуса певні докази, відкладено підготовче засідання.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 27 жовтня 2021 року підготовче провадження у зазначеній цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Пояснила, що її матір ОСОБА_4 у 1972 році уклала шлюб з ОСОБА_5 , у 1982 році вони розлучились, однак продовжували проживати разом як подружжя. В 1994 році їм надали квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . З листопада 2013 року вона проживала разом з матір`ю та ОСОБА_5 однією сім`єю у зазначеній квартирі. Переїхала вона до них у зв`язку з хворобою вітчима та матері. У вітчима була онкологія, а у матері - проблеми із зором. Тому обидва потребували постійного догляду. Вона доглядала за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , годувала їх, купувала ліки, у них був спільний бюджет. Спочатку помер вітчим у 2019 році, а у 2020 році померла матір.

Представник позивача - адвокат Брошко І.В. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, які викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд провести без її участі. Також зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Представник відповідача Рубіжанської міської ради Луганської області в судове засідання не з`явився, у відзиві на уточнену позовну заяву просив розглядати справу без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 12 грудня 1996 року Рубіжанським МВ УМВС України в Луганській області, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 19 березня 1985 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 . Батьком записаний ОСОБА_7 , матір`ю - ОСОБА_8 .

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_6 уклали шлюб 11 січня 1985 року, про що зроблено відповідний актовий запис №13. Прізвище дружини після укладання шлюбу « ОСОБА_10 ».

Відповідно до копії свідоцтва про припинення одруження № НОМЕР_4 , шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 припинено, про що 10.03.1970 зроблено відповідний актовий запис №56. Прізвище дружини після припинення одруження « ОСОБА_7 ».

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 1 від 24.06.2021, 06 січня 1972 року ОСОБА_5 та ОСОБА_12 зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №9. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 ».

Відповідно до довідки Центру надання адміністративних послуг Рубіжанської міської ради Луганської області № 2751 від 03.02.2021 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, станом на 27.07.2019 у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з 28.08.1975 зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки Центру надання адміністративних послуг Рубіжанської міської ради Луганської області № 2752 від 03.02.2021 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, станом на 06.04.2020 в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з 28.08.1975 зареєстрована ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 вбачається, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розірвано, про що 25 травня 1982 року зроблено відповідний актовий запис №157.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 28.11.1994 Фондом міського комунального майна, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних долях.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 29.07.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний актовий запис №254.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 08.04.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено відповідний актовий запис №315.

З акту про встановлення фактичного місця проживання від 09.06.2021, складеного в присутності сусідів позивача та засвідченого адміністратором Центру надання адміністративних послуг Рубіжанської міської ради Луганської області Запольською Н.С., вбачається, що в квартирі АДРЕСА_3 станом на 27.07.2019 мешкали ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначені особи мешкали разом починаючи з моменту вселення в квартиру та реєстрації в квартирі з 28.08.1975, разом з донькою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Після смерті ОСОБА_5 його дружина ОСОБА_4 поховала його, до часу смерті піклувалась ним та продовжувала мешкати разом з донькою ОСОБА_1 .

Допитана у якості свідка ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснила, що позивач є її сусідкою. У листопаді 2013 року позивач переїхала проживати до своєї матері ОСОБА_4 та вітчима ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 . З того часу позивач постійно проживала разом з матір`ю та вітчимом як одна сім`я до самої смерті ОСОБА_5 у 2019 році та ОСОБА_4 у 2020 році. ОСОБА_5 хворів на онкологію, у ОСОБА_4 були проблеми із зором, тому позивач і жила з ними, доглядала за ними, прибирала, готувала їжу.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснив, що позивач є його матір`ю, ОСОБА_4 була його бабусею, а ОСОБА_5 - вітчимом його матері. Приблизно з листопада 2013 року його матір проживала за адресою: АДРЕСА_4 , разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у належній їм квартирі. У його бабусі були проблеми з пам`яттю, зором, а також гіпертонія, у ОСОБА_5 була онкологія, вони потребували постійного догляду. Тому його мати ОСОБА_1 постійно проживала разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у їх квартирі, прибирала, купувала продукти, годувала, доглядала за ними. Так його матір прожила разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у їх квартирі до самої їх смерті. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із ст. 1258 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261, 1264 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У ч. 2 ст. 3 СК України зазначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Суд зазначає, що факт постійного спільного проживання однією сім`єю позивача ОСОБА_1 з ОСОБА_5 не менш як п`ять років до дня смерті останнього ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) підтверджується матеріалами справи, а також показаннями свідків, які є послідовними та узгоджуються між собою. Із показань свідків у сукупності з письмовими доказами вбачається, що позивач та ОСОБА_5 з листопада 2013 року безперервно проживали разом за адресою: АДРЕСА_4 , вели спільне господарство та ставилися один до одного як члени сім`ї (падчерка та вітчим). Отже, судом встановлено, що позивач постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 однією сім`єю більше п`яти років, а саме, з листопада 2013 року до часу відкриття спадщини. Тому позовна вимога в частині встановлення факту постійного проживання однією сім`єю позивача з ОСОБА_5 саме у період з листопада 2013 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_4 підлягає задоволенню. Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині встановлення факту постійного проживання позивача з її матір`ю ОСОБА_4 та визнання права власності у порядку спадкування за законом.

Щодо позовної вимоги про встановлення факту постійного проживання позивача з її матір`ю ОСОБА_4 . Оскільки стороною позивача не обґрунтовано та не доведено яке юридичне значення має встановлення цього факту, а судом встановлено, що позивач успадкувала майно, яке належало її матері ОСОБА_4 , тому у задоволенні заявленої вимоги слід відмовити.

Щодо позовної вимоги про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Оскільки позивачем не доведено, що її право на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 , порушується, не визнається або оспорюється будь-якою особою, тому у задоволенні позовної вимоги про визнання права власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_4 , слід відмовити.

Належним і достатнім способом захисту прав позивача з огляду на підставу позову буде саме встановлення факту постійного проживання позивача однією сім`єю з ОСОБА_5 не менше п`яти років до дня його смерті. А позивач, отримавши рішення суду та звернувшись до нотаріуса, має можливість реалізувати свої спадкові права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Рубіжанської міської ради Луганської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з листопада 2013 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_4 .

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідачі:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 .

Рубіжанська міська рада Луганської області, , місцезнаходження: 93000, Луганська область, Сєвєродонецький район, місто Рубіжне, площа Володимирська, будинок 2. Рішення в повному обсязі складено та підписано 26.11.2021.

Суддя О.Л. Овчаренко