Справа № 159/795/20
Провадження № 2/159/163/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Панасюка С.Л.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Ковелі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення утримання на дружину,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

Вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31.05.2017 з відповідача стягуються аліменти на сина ОСОБА_5 в сумі 800 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. На підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.06.2017 з відповідача стягуються аліменти на дочку ОСОБА_6 в сумі 800 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що аліментів, які сплачує відповідач, недостатньо для задоволення матеріальних потреб дітей. Просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на дітей та надалі стягувати з ОСОБА_2 аліменти на дочку ОСОБА_6 в сумі 2300 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на сина ОСОБА_5 в сумі 1300 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач вказує, що дочка ОСОБА_7 є інвалідом з дитинства, проживає з нею і вона повністю нею опікується, а тому, з посиланням на норми ст.88 СК України, просила стягувати з відповідача утримання для неї як дружини в сумі 1200 грн. щомісячно.

Заперечення відповідача.

Відповідач пояснює, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.11.2019 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів у позові відмовлено повністю. Рішення суду набрало законної сили та позивачем не оскаржувалось в апеляційному порядку. Тобто питання збільшення розміру аліментів було предметом судового розгляду, і з часу, який минув після постановлення рішення суду, обставини, які були враховані судом, не змінились. Крім того, відповідач зазначає, що позивач отримує державну соціальну допомогу на дочку ОСОБА_6 , яка має інвалідність, і ця обставина була врахована судом під час ухвалення вказаного рішення суду. Відповідач вказує також, що його матеріальний стан не змінився, а тому підстав, для збільшення розміру аліментів немає. В той же час, позивач у 2020 році придбала автомобіль та зареєструвала його на своє ім`я, отже її майновий стан покращився. Підстави для стягнення утримання на користь позивача відсутні, оскільки дочка ОСОБА_7 не потребує постійного стороннього догляду. Просив у задоволенні позову відмовити.

Мотивувальна частина рішення.

Сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копіями свідоцтв про народження.

З відповідача на користь позивача, на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31.05.2017, стягуються аліменти на сина ОСОБА_5 в сумі 800 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Також, з відповідача на користь позивача, на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.06.2017, стягуються аліменти на дочку ОСОБА_6 в сумі 800 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач нещодавно зверталась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дітей. Суд розглядав її доводи і їх відхилив, встановивши, що підстави для збільшення розміру аліментів відсутні.

А саме, рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.11.2019 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів у позові відмовлено. Рішення суду набрало законної сили.

Якщо позивач порушила питання про збільшення розміру аліментів, докази і доводи мають надаватися суду, який це питання розглядає. Цей суд має вирішити, чи виникли підстави для збільшення розміру аліментів у періоді з моменту присудження аліментів і до моменту звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Суд таке питання розглянув і 08.11.2019 постановив рішення, що підстави для збільшення розміру аліментів у періоді з моменту присудження аліментів і до моменту звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів не виникли.

Зокрема, суд при ухваленні вказаного рішення встановив, що позивач не надала доказів того, що її майновий стан погіршився порівняно з станом, який був на момент стягнення з відповідача аліментів на дітей.

Після ухвалення судом рішення від 08.11.2019 позивач повторно, 20.02.2020, звернулась з новим позовом до суду, в якому покликається на ті самі обставини, які уже були предметом судового розгляду та яким була надана правова оцінка судом при ухваленні рішення.

Нові підстави для збільшення розміру аліментів, в тому числі ті, які виникли з часу постановлення рішення суду від 08.11.2019, позивач не навела і не довела.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан її здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Разом з тим, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, не є підставою для збільшення розміру аліментів, передбаченою ст.192 СК України, оскільки цей розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням.

Також, у разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального розміру аліментів є підставою для автоматичного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням такого збільшення з моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017.

Крім того, відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду від 30.01.2019, висловленій у справі № 755/10947/17, суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. Відповідно збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку аліментів.

Позивач надала докази того, що перерахунок аліментів згідно з мінімально гарантованим їх розміром був проведений державним виконавцем відповідно до її звернення з часу внесення змін до закону. На сьогодні розмір аліментів на дітей відповідає мінімально гарантованому розміру аліментів.

Тобто, зазначена підстава для збільшення розміру аліментів відпала.

Щодо інших підстав, то позивач не довела, що майновий стан відповідача істотно покращився, а її погіршився, зокрема, з часу постановлення рішення суду від 08.11.2019.

Відповідно до довідки про доходи відповідача, дохід ОСОБА_2 за період з 01.11.2019 по 30.09.2020 складає 51800 грн., тобто в середньому 4700 грн. на місяць

В той же час, відповідач надав докази того, що позивач 14 березня 2020 року, тобто в періоді після останнього судового рішення, зареєструвала на власне ім`я автомобіль марки «PEUGEOT 207», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Дочка сторін ОСОБА_7 є інвалідом з дитинства.

Ця обставина безумовно зумовлює необхідність істотних додаткових витрат на цю дитину і покладає на відповідача обов`язок на відповідача нести ці витрати разом з матір`ю дитини.

Однак, вимога про стягнення цих витрат має бути оформлена у виді стягнення додаткових витрат на дитину, відповідно до ст.185 СК України, а не у виді збільшення розміру аліментів, відповідно до ст.192 СК України.

З вимогами про стягнення додаткових витрат на дитину позивач може звернутись окремо від цього позову, подбавши при цьому про докази понесення нею цих витрат, а також про докази, які характеризують дійсний майновий стан відповідача.

З огляду на викладене, у задоволенні вимоги про збільшення аліментів слід відмовити.

Щодо стягнення утримання на дружину, слід зазначити, що згідно ст.88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідач заперечив вказану вимогу тим, що дочка ОСОБА_7 , хоч і є інвалідом, однак, може обходитися без постійного стороннього догляду.

Позивач у ситуації, коли відповідач заперечує вказану вимогу, мала спростувати це твердження відповідача, надавши, зокрема, медичну довідку про необхідність постійного стороннього догляду за дочкою ОСОБА_8 , однак такі докази до суду не надійшли.

А без такого спростування в умовах, коли відповідач заперечує вимогу, утримання на дружину не може бути присуджене.

Керуючись ст.ст.12, 81, 82, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, на підставі ст.ст.88, 192 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення утримання на дружину відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:С. Л. Панасюк