Справа № 344/3367/21
Провадження № 22-ц/4808/1503/21
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Б. М.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.,

секретаря Максимів Ю.В.,

з участю представників позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Карпати» до ОСОБА_1 про повернення майна за апеляційною скаргою Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Карпати» на рішення Івано-Франківського міського суду від 25 серпня 2021 року під головуванням судді Атаманюка Б.М.у м.Івано-Франківську,

в с т а н о в и в:

Державне підприємство «Виробниче об`єднання «Карпати» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про повернення майна.

Позовні вимоги мотивує тим, що, що відповідно до нової редакції Статуту Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Карпати» підприємство є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності, входить до складу підприємств-учасників Концерну «Укроборонпром» і наділене повноваженнями власника щодо державного майна, яке закріплюється за ним на праві господарського відання. 06.03.2018 при огляді належних відповідачу ( ОСОБА_1 ) нежитлових приміщень корпусів АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , проведеному в кримінальному провадженні №0000916 слідчо-оперативною групою Національної поліції в місті Івано-Франківську за участі ОСОБА_1 та представників ДП «ВО «Карпати» підтверджено факт перебування в цих приміщеннях значної кількості державного майна (21 одиниці обладнання) закріпленого за ДП «ВО «Карпати» на праві господарського відання. Належність обладнання ДП «ВО «Карпати» підтверджувалося інвентарними номерами, нанесеними на ньому, фотоматеріалами, інвентарними картками обліку основних засобів. Відповідне майно розміщене в згаданих приміщеннях, ще з того часу, як останні належали ДП «ВО «Карпати», і обумовлено це труднощами з переміщенням відповідного обладнання через його значні габарити та вагу, а також відсутністю вільних площ для його складування і зберігання. Попередні власники приміщень з цього приводу ніяких претензій до ДП «ВО «Карпати» не заявляли, та ніяких прав на відповідне майно не пред`являли.

У ДП «ВО «Карпати» відсутні будь-які усні або письмові домовленості стосовно обладнання і з новим власником відповідних приміщень ОСОБА_1 . З огляду на вказане, ДП «ВО «Карпати» неодноразово намагалося в позасудовому порядку повернути належне йому майно, зокрема направляло ОСОБА_1 листи вих. № 575/16-24 від 16.06.2020р., №1279/16-24 від 03.11.2020р. та №1707/16-24 від 30.12.2020 року з проханням надати доступ працівникам підприємства до належних ОСОБА_1 приміщень з метою демонтажу та переміщення на територію підприємства належного ДП «ВО «Карпати» майна. Відповідач не дав жодної відповіді на такі листи і доступу до приміщень з майном також не надає. Позивач вважає, що за відсутності між сторонами договірних відносин, між ними виникли правові відносини речово-правового характеру стосовно 21-ї одиниці обладнання, належного ДП «ВО «Карпати» (як власнику), та Струсом (володільцем майна) який зберігає у себе таке майно без будь-яких на те правових підстав. Зважаючи на ухилення ОСОБА_1 від повернення належного позивачу майна, право ДП «ВО «Карпати» на це майно підлягає захисту в судовому порядку.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 25 серпня 2021 рокуу задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не згідний з рішенням суду першої інстанції, та вважає його незаконним і таким, що підлягає скасуванню.

Обставини щодо перебування в належних ОСОБА_1 приміщеннях майна ДП «ВО «Карпати» самим ОСОБА_1 визнаються, про що насамперед зазначено ним у змісті та поданому ним до суду 08.04.2021 зустрічному позові в іншій справі. Зокрема там судом зазначено, що під час огляду оперативними працівниками місця події в належному відповідачу на праві власності приміщенні, було виявлено на другому поверсі станки. Факт знаходження цих станків в його приміщеннях констатується самим ОСОБА_1 в зустрічному позові вищезгаданої справи. Ним було вказано, що станом на 07.04.2021 року станки на другому поверсі унеможливлюють користування приміщенням, яке належить йому на праві власності. Визнання відповідного факту ОСОБА_1 вбачається і зі змісту безпосередньо прохальної частини його зустрічного позову, де він просив суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, що знаходяться у АДРЕСА_3 та 201/4 шляхом зобов`язання Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Карпати» звільнити другий поверх від належного йому майна.

Апелянт вказує на те, що ОСОБА_1 не заперечувалося знаходження в належних йому приміщеннях обладнання ДП «ВО «Карпати» як такого в цілому також у відзиві на позов.

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за неможливості встановлення факту місцезнаходження конкретної одиниці обладнання, неможливо прийти до висновку про місцезнаходження майна в цілому.

ДП «ВО «Карпати» вважає, що такий висновок суду першої інстанції є хибним і таким, що порушує принципи цивільного судочинства як рівність сторін, змагальність судового процесу і обов`язковість для кожної сторони довести свої вимоги чи заперечення тими чи іншими доказами.

Судом першої інстанції визнано, що ДП «ВО «Карпати» є власником майна про витребування якого вказано в позові. Ні відповідачем в його відзиві на позов, ні судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні не наведено будь-яких вмотивованих обґрунтувань на спростування наведених позивачем доводів та наданих ним доказів щодо перебування відповідного майна в належних відповідачу приміщеннях. Відповідач не намагався довести добросовісність свого володіння спірним майном, яке утримується ним без будь-яких на те правових підстав. Як наслідок, право позивача на захист свого порушеного права власності є беззаперечним та визнано судом першої інстанції, а заявлена ДП «ВО «Карпати» вимога про витребування вказаного майна у відповідача жодним чином не суперечить закону та не порушує права чи інтереси відповідача.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов ДП «ВО «Карпати» задовольнити.

ОСОБА_1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

ОСОБА_1 у засідання апеляційного суду не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, подав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ДП «ВО «Карпати», суд першої інстанції дійшов висновку про неможливість встановлення відсутності чи наявності конкретної одиниці майна в нежитлових приміщеннях, які належать ОСОБА_1 . Також суд не зміг прийти до висновку про місцезнаходження майна в цілому. В оскаржуваному рішенні суд зазначив, що при задоволенні позову із зобов`язанням ОСОБА_1 повернути майно без визначення способу виконання, у відповідача виникне обов`язок щодо повернення майна в натурі без визначення конкретного способу такого повернення. Таким чином рішення про зобов`язання відповідача повернути майно, в буквальному значенні, буде зобов`язувати його вчиняти фізичний вплив на речі з метою їх реального повернення (демонтаж, переміщення).

З висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується і вважає рішення таким, що постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права і висновки, досліджені судом, не відповідають обставинам справи.

Судом встановлено, що відповідно до Статуту ДП «ВО «Карпати» (нова редакція) затвердженого наказом Державного концерну «Укроборонпром» № 420 від 13.10.2020, ДП «ВО «Карпати» є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності, яке передане в управління Державного концерну «Укроборонпром» (а.с. 35, 36).

Згідно з Інвентарними картами обліку основних засобів (а.с. 49-69) на балансі в ДП «ВО «Карпати», крім іншого майна, знаходиться двадцять одна одиниця обладнання (станки, верстати), а саме:

1. Безцентрово-шліфувальний верстат мод. ЗД180 інвентарний номер 423065.

2. Безцентрово-шліфувальний станок мод.ЗМ182 інвентарний номер 423046, заводський номер 33049.

3. Безцентрово-шліфувальний станок мод.ЗМ182 інвентарний номер 423047, заводський номер 33048.

4. Автомат продольного точення мод.1Б10А інвентарний номер 421223, заводський номер 3946.

5. Автомат продольного точення мод.1Б10А інвентарний номер 421224, заводський номер 3947.

6. Станок безцентрово-шліфувальний мод.ЗШ182 інвентарний номер 423120, заводський номер 20049.

7. Станок безцентрово-шліфувальний мод.ВШ-581 інвентарний номер 423125, заводський номер20001.

8. Станок універсально круглошлифувальний мод.ЗУ10А інвентарний номер 423088, заводський номер 412.

9. Станок мод. ЗЕ183А інвентарний номер 423205.

10. Станок мод. 6Б76ПФ2 інвентарний номер 424081, заводський номер 111.

11. Станок мод. 6Б76ПФ2 інвентарний номер 424082, заводський номер 112.

12. Токарний автомат мод.1Б10А інвентарний номер 421169, заводський номер 3410.

13. Токарний автомат мод.1Б10А інвентарний номер 421170, заводський номер 3408.

14. Токарний автомат мод.1Б10А інвентарний номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 .

15. Токарний автомат мод.1Б10А інвентарний номер НОМЕР_3 , заводський номер НОМЕР_4 .

16. Токарний автомат мод.1Б10А інвентарний номер НОМЕР_5 , заводський номер НОМЕР_6 .

17. Токарний автомат мод.1Б10А інвентарний номер НОМЕР_7 , заводський номер НОМЕР_8 .

18. Токарний автомат мод.1А12В інвентарний номер НОМЕР_9 , заводський номер НОМЕР_10 .

19. Токарний автомат мод.1А12В інвентарний номер НОМЕР_11 , заводський номер НОМЕР_12 .

20. Токарний автомат мод. 1М10А інвентарний номер НОМЕР_13 , заводський номер 201.

21. Токарно-гвинторізний верстат мод. 1И611ПФ1 інвентарний номер 421139, заводський номер 1980

Згідно з Аудиторським звітом від 29.01.2021 № 08-21/1-А Відділу контролю в галузі оборони, в правоохоронних органах та організаціях Управління західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області Державної аудиторської служби України, який здійснений за результатами державного фінансового аудиту діяльності ДП «ВО «Карпати», за період з 01.01.2017 по 30.09.2020, аудитом зокрема встановлено, що в приміщенні, яке належить ОСОБА_1 на даний час знаходиться велика кількість обладнання ДП «ВО «Карпати» - станки вагою понад тону, встановлені на початку 80-х років. Однак, у зв`язку з їх конструкцією та вагою (загальна маса складає понад 36 тон), у підприємства не було можливості вивести дане устаткування (а.с. 37, 38).

Матеріали справи містять неодноразові претензійні листи-вимоги ДП «ВО «Карпати» до ОСОБА_1 (від 16.06.2020, (а.с. 20), від 03.11.2020 (а.с. 22), від 30.12.2020 (а.с. 25), від 05.02.2021 (а.с. 29), від 17.02.2020 (а.с. 32)), в яких ДП «ВО «Карпати», зазначаючи про те, що ОСОБА_1 придбано 2 та 3 поверхи виробничого приміщення корпусу 4А, яке раніше перебувало у господарському віданні ДП «ВО «Карпати», просять ОСОБА_1 повернути 21 одиницю вищезазначеного обладнання.

Також позивачем надані докази про надіслання зазначених листів відповідачу.

Окрім того матеріали справи містять два Акти про недопуск до приміщення від 11.02.2021 (а.с. 40), та 03.03.2021 (а.с. 41), які складені інвентаризаційною комісією ДП «ВО «Карпати», та в яких зокрема йдеться про те, що уповноважені особи ДП «ВО «Карпати» прибували 11.02.2021 та 03.03.2021 до входу в нежитлові приміщення корпусу № 4А та № 4 за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , належні ОСОБА_1 , для здійснення огляду та інвентаризації обладнання підприємства розташованого у вказаних приміщеннях, і у зв`язку із неявкою ОСОБА_1 чи його представника, комісія позбавлена можливості здійснити запланований огляд та інвентаризацію.

За змістом ч. 1 ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

З урахуванням предмету позову в цій справі, доказуванню підлягає право позивача на захист майнових прав та факт володіння майном відповідачем незаконно чи без відповідної правової підстави.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст. 316 ЦК України).

Статтею 317 ЦК України визначено зміст права власності, який полягає у тому, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Разом з тим, ч. 2 ст. 133 Господарського кодексу України визначає, що майно суб`єктів господарювання може бути закріплено на іншому праві відповідно до умов договору з власником майна.

Відповідно до нової редакції Статуту ДП «ВО «Карпати», затвердженого наказом державного концерну «Укроборонпром» № 420 від 13.10.2020 року, Підприємство є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності, входить до складу підприємств-учасників Концерну «Укроборонпром» та наділено повноваженнями власника щодо державного майна, яке закріплюється за ним на праві господарського відання, згідно п.4.1. свого Статуту та ч. 2 ст. 74 Господарського кодексу України.

Частина 4 ст. 136 Господарського кодексу України встановлює, що до захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

Позивачем на підтвердження речових прав на майно надано Інвентарі карти обліку основних засобів (а.с. 49-69).

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка.

З наданих ДП «ВО «Карпати» суду копій документів вбачається, що у ДП «ВО «Карпати» відповідно до наказу №197 від 07.10.2020 зі змінами від 02.11.2020 проведено річну інвентаризацію в 2020 році. Відповідно до протоколу засідання постійно діючої інвентаризаційної комісії ДП «ВО Карпати» по основних засобах від 23.11.2020 за даними бухгалтерського обліку у підприємстві всього знаходилося 1306 одиниць основних засобів початковою вартість 154 231 923 грн., фактично в наявності 1362 одиниці основних засобів початковою вартістю 154 231 923 грн. та 18 одиниць немайнових активів на суму 485 588,15 грн.

Із 1306 одиниць 21 одиниця обладнання знаходиться в приміщенні корпусу №4А (2 поверх), що не перебуває у господарському віданні підприємства. (додаток №1 до протоколу). В додатку №1 зазначено перелік обладнання, що знаходиться в корпусі 4А, яке належить ДП «ВО Карпати».

Отже, з урахуванням наданих позивачем доказів та аналізу вищезазначеного законодавства вбачається, що позивач належними доказами підтвердив речові права на обладнання (станки, верстати), що дає йому право для захисту права власності на його майно, в порядку ст. 387 ЦК України.

Судом ураховано, що ДП «ВО «Карпати» неодноразово намагалося повернути належне йому майно, зокрема ОСОБА_1 направляли листи вих. № 575/16-24 від 16.06.2020р., №1279/16-24 від 03.11.2020р. та №1707/16-24 від 30.12.2020 року (а.с. 20,22,25) з проханням надати доступ працівникам підприємства до належних ОСОБА_1 приміщень з метою демонтажу належного ДП «ВО «Карпати» обладнання. Однак ОСОБА_1 відповіді на ці звернення ДП «ВО «Карпати» та доступу до приміщень не надав.

Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правові відносини речово-правового характеру щодо згаданої 21-ї одиниці обладнання, яке належить позивачу, та ОСОБА_1 , який утримує в себе таке майно без будь-яких правових підстав. Зважаючи на ухилення ОСОБА_1 від повернення належного позивачу обладнання, апеляційний суд вважає, що такі дії відповідача порушують право позивача як власника майна на володіння, користування і розпорядження ним.

Ураховуючи вищенаведені факти та докази, які містяться у матеріалах справи, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ДП «ВО «Карпати» слід задовольнити у повному обсязі та зобов`язати ОСОБА_1 повернути безпідставно набуте ним майно, яке знаходиться у нежитлових приміщеннях №4 по АДРЕСА_4 та корпусу АДРЕСА_5 , які належать ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального права та за невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, тому його слід скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною першою зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною першою зазначеної статті, що судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Карпати» задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 25 серпня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення. Позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_14 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 ) повернути Державному підприємству «Виробниче об`єднання «Карпати» безпідставно набуте майно:

1. Безцентрово-шліфувальний верстат мод. ЗД180 інвентарний номер 423065.

2. Безцентрово-шліфувальний станок мод. ЗМ182 інвентарний номер 423046, заводський номер 33049.

3. Безцентрово-шліфувальний станок мод. ЗМ182 інвентарний номер 423047, заводський номер 33048.

4. Автомат продольного точення мод. 1Б10А інвентарний номер 421223, заводський номер 3946.

5. Автомат продольного точення мод. 1Б10А інвентарний номер 421224, заводський номер 3947.

6. Станок безцентрово-шліфувальний мод. ЗШ182 інвентарний номер 423120, заводський номер 20049.

7. Станок безцентрово-шліфувальний мод. ВШ-581 інвентарний номер 423125, заводський номер20001.

8. Станок універсально круглошлифувальний мод. ЗУ10А інвентарний номер 423088, заводський номер 412.

9. Станок мод. ЗЕ183А інвентарний номер 423205.

10. Станок мод. 6Б76ПФ2 інвентарний номер 424081, заводський номер 111.

11. Станок мод. 6Б76ПФ2 інвентарний номер 424082, заводський номер 112.

12. Токарний автомат мод. 1Б10А інвентарний номер 421169, заводський номер 3410.

13. Токарний автомат мод. 1Б10А інвентарний номер НОМЕР_15 , заводський номер НОМЕР_16 .

14. Токарний автомат мод. 1Б10А інвентарний номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 .

15. Токарний автомат мод. 1Б10А інвентарний номер НОМЕР_3 , заводський номер НОМЕР_4 .

16. Токарний автомат мод. 1Б10А інвентарний номер НОМЕР_5 , заводський номер НОМЕР_6 .

17. Токарний автомат мод. 1Б10А інвентарний номер НОМЕР_7 , заводський номер НОМЕР_8 .

18. Токарний автомат мод. 1А12В інвентарний номер НОМЕР_9 , заводський номер НОМЕР_10 .

19. Токарний автомат мод. 1А12В інвентарний номер НОМЕР_11 , заводський номер НОМЕР_12 .

20. Токарний автомат мод. 1М10А інвентарний номер НОМЕР_13 , заводський номер 201.

21. Токарно-гвинторізний верстат мод. 1И611ПФ1 інвентарний номер 421139, заводський номер НОМЕР_17 , яке знаходиться у належних ОСОБА_1 нежитлових приміщеннях корпусу АДРЕСА_2 та корпусу АДРЕСА_5 .

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_14 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 ) на користь Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Карпати» (Код , IBAN НОМЕР_18 в АТ «Укрексімбанк», м. Київ, МФО 322313) - 2 270 грн (дві тисячі двісті сімдесят) гривень судового збору за подання позову у суді першої інстанції та 3 405 грн (три тисячі чотириста п ять гривень) за подання апеляційної скарги.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: В.А. Девляшевський

В.Д. Фединяк