Справа №478/1224/21 пров. №2/478/332/2021
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2021 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», позивач, банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява обґрунтована тим, що 21 липня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», назву якого замінено на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_1 не виконував взятих на себе обов`язків за кредитним договором, не здійснювала щомісячного погашення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором.

На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 33139 грн 69 коп., яка складається з: 33139 грн 69 коп. - заборгованість за тілом кредиту та судові витрати в розмірі 2270 грн.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. 17.11.2021 року представник позивача, в порядку ст.179 ЦПК України, подав до суду відповідь на відзив, в якому просить задовольнити вимоги банку, обґрунтовуючи тим, що відповідач ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг, у зв`язку з чим отримав кредитну картку на яку було встановлено кредитний ліміт. З виписки із карткового рахунку вбачається, що відповідач активно користувався грошовими коштами, шляхом отримання коштів через банкомат та здійснення розрахунків через термінали в касах магазинів та протягом тривалого часу належним чином виконував зобов`язання за кредитним договором, але допустив прострочення зі сплати кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню в повному обсязі. Крім того зазначив, що відповідно до кредитного договору відповідачу ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок та видано картку з встановленим кредитним лімітом, встановлено поточну відсоткову ставку у розмірі 36% на рік, проценти за якими він мав сплачувати. Тобто позивачем та відповідачем було обумовлено всі істотні умови договору, тому просив суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, просив проводити судове засідання без його участі. У поданому відзиві на позовну заяву зазначив, що дійсно 21 липня 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ним було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого він отримав кредитну картку з встановленим кредитним лімітом в розмірі 300 грн, як зазначено в самій заяві, якою користувався, шляхом отримання коштів через банкомат та здійснення розрахунків через термінали в касах магазинів. Належним чином виконував зобов`язання за кредитним договором, а саме здійснював погашення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом та не допускав прострочення зі сплати кредиту. Зазначив, що незважаючи на фіксовану ставку для сплати відсотків за користування кредитом, позивачем безпідставно нараховувалися проценти за підвищеною процентною ставкою у розмірі 3,6% на місяць (43,2 % на рік), заборгованість за якими відносилася на тіло. Крім того, вважає, що ним були виплачені всі кошти на користь позивача у розмірі 46016 грн 65 коп., тому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з відсутністю підстав для стягнення боргу.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази та матеріали справи, судом встановлено наступне.

Матеріалами справи встановлено, що 21 липня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», назву якого замінено на АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір з використанням кредитки «Універсальна», згідно умов якого останній отримав кредит у вигляді кредитного ліміту, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк».

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, ОСОБА_1 26.07.2011 року було встановлено кредитний ліміт в розмірі 300 грн; 29.07.2011 року кредитний ліміт було збільшено до 5000 грн; 23.01.2012 року кредитний ліміт було зменшено до 4590 грн; 17.12.2012 року кредитний ліміт було зменшено до 2760 грн; 08.02.2013 року кредитний ліміт було зменшено до 2600 грн; 22.04.2013 року кредитний ліміт було зменшено до 2310 грн; 05.08.2013 року кредитний ліміт зменшено до 1990 грн; 06.09.2013 року кредитний ліміт зменшено до 1850 грн; 23.09.2013 року кредитний ліміт зменшено до 1680 грн; 17.10.2013 року кредитний ліміт зменшено до 1470 грн; 13.11.2013 року кредитний ліміт зменшено до 1040 грн; 24.12.2013 року кредитний ліміт зменшено до 950 грн; 11.03.2014 року кредитний ліміт зменшено до 900 грн; 12.05.2014 року кредитний ліміт зменшено до 830 грн; 24.07.2014 року кредитний ліміт зменшено до 780 грн; 03.09.2014 року кредитний ліміт зменшено до 740 грн; 16.12.2014 року кредитний ліміт зменшено до 680 грн; 10.04.2015 року кредитний ліміт зменшено до 620 грн; 30.06.2015 року кредитний ліміт зменшено до 540 грн; 20.07.2015 року кредитний ліміт зменшено до 430 грн; 25.07.2015 року кредитний ліміт зменшено до 260 грн; 07.08.2015 та 16.05.2017 року кредитний ліміт становив 0 грн; 20.05.2017 року кредитний ліміт було збільшено до 1000 грн; 26.05.2017 року кредитний ліміт було збільшено до 5000 грн; 26.05.2017 року кредитний ліміт зменшено до 4510 грн; 01.08.2017 року кредитний ліміт зменшено до 4336 грн 50 коп.; 06.08.2017 року кредитний ліміт було збільшено до 5000 грн; 05.11.2017 року та 06.11.2017 року кредитний ліміт було збільшено до 25000 грн; та станом на 18.07.2018 року кредитний ліміт становив 0 грн.

Кінцевий термін повернення кредитних коштів відповідає строку дії картки.

Згідно довідки за кредитним договором було надано дві кредитні картки: 26.07.2011 року, терміном дії до 04/15 року; 16.05.2017 року, терміном дії до 03/21 року.

26.07.2011 року відповідач ОСОБА_1 підписав довідку про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду», в якій сторони визначили: тип кредитної лінії; базову відсоткову ставку за користування кредитом 3,0% в місяць (36% на рік); розмір та строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним; розмір та порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості; розмір штрафу при порушенні строків платежів по грошовим зобов`язанням тощо.

Обґрунтовуючи позов, позивач у тому числі посилався на встановлення поточної відсоткової ставки у розмірі 36% на рік, проценти за якими мав сплачувати відповідач.

В свою чергу, відповідач в відзиві на позовну заяву зазначав, що незважаючи на фіксовану ставку для сплати відсотків за користування кредитом, позивачем безпідставно нараховувалися проценти за підвищеною процентною ставкою у розмірі 3,6% на місяць (43,2 % на рік), заборгованість за якими відносилася на тіло, яке в свою чергу ним повністю виплачене.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

Довідка про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем, містить в собі дані про встановлений розмір процентів, а саме 3,0% в місяць, що становить 36% річних, що також не заперечується представником позивача.

Як зазначено в розрахунку заборгованості наданому до позову, банк починаючи з 26 липня 2011 року розрахував заборгованість виходячи з погодженої сторонами первісної процентної ставки (36% річних), а з 01 квітня 2015 року - 42% річних, а також з підвищеної відсоткової ставки 72, 84% річних.

Частинами 1 та 2 ст.2 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до п.п.3, 4 ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 7 ст.81 ЦПК України визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки спірні правовідносини виникли у зв`язку з порушенням позичальником умов кредитного договору, та який в свою чергу заперечує наявність будь-якої заборгованості за кредитним договором та відсутність підстав для нарахування банком відсотків за підвищеною відсотковою ставкою яка не була з ним погоджена, суд вважає, що з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, підтвердження та встановлення усіх обставин по справі є необхідність в витребувані у АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 21 липня 2011 року укладеного з ОСОБА_1 проведений виходячи із процентної ставки у розмірі 3,0% в місяць (36% на рік), яка узгоджена з позичальником, та з урахуванням всіх платежів, зроблених ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості, та інших умов договору,без урахування збільшених процентних ставок.

Керуючись ст.ст.81, 84, 260 ЦПК України, суд,

П о с т а н о в и в:

Відкласти розгляд цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до 11 год. 00 хв. 28.12.2021 року.

Витребувати у АТ КБ «ПриватБанк» розрахунок заборгованості за кредитним договором б/н від 21 липня 2011 року укладеного з ОСОБА_1 проведений виходячи із процентної ставки у розмірі 3,0% в місяць (36% на рік), яка узгоджена з позичальником, та з урахуванням всіх платежів, зроблених ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості, та інших умов договору.

Зобов`язати подати витребуваний доказ в строк до 28.12.2021 року.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який вимагає суд, взагалі або у встановлені судом строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Копію ухвали надіслати для належного виконання АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачу для відома.

В судове засідання викликати учасників справи.

Роз`яснити АТ КБ «Приватбанк» положення ч.10 ст.84 ЦПК України, згідно якої у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними у ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя І.П. Сябренко