Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1714/21
Провадження № 2/553/900/2021
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року м.Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Лунич Ю.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Мельник Юрій Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому прохає визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. від 19.02.2021 за №2249 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 8910,17 грн на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що у квітні 2021 року вона дізналась про наявність виконавчого напису приватного нотаріусу Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. вчиненого 19.02.2021 за №2249 на користь ТОВ «Вердикт Капітал», на підставі якого було відкрито виконавче провадження та звернуто стягнення на доходи в межах суми 10470,19 грн, в тому числі 8910,17 грн. боргу за виконавчим документом, 669,00 грн - витрат на проведення виконавчих дій та 891,02 грн - винагороди приватного виконавця.

Позивач зазначає у позові, що не мала жодних правовідносин з відповідачем, письмової вимоги про усунення порушень виконання будь-яких договірних чи деліктних зобов`язань від ТОВ «Вердикт Капітал» не отримувала. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, а вказана у виконавчому написі заборгованість не є безспірною.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 06.07.2021 (а.с.19) позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Разом з тим, ухвалою суду від 06.07.2021 частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано від ТОВ «Вердикт Капітал» і приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області документи щодо вчиненого виконавчого напису.

26.07.2021 на адресу суду надійшла заява від ТОВ «Вердикт Капітал» за підписом генерального директора Іжаковського О.В., за змістом якої документи, які слугували підставою для звернення стягнення на заробітну плату позивача знаходяться у приватного виконавця. До вказаної заяви відповідачем надано копію протоколу загальних зборів учасників від 31.05.20219 та копію наказу при призначення на посаду від 03.06.2021 (а.с.31-34).

Між тим, витребувані за ухвалою суду документи відповідачем надані не були.

14.09.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву та клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу (а.с.46-78), у яких ТОВ «Вердикт Капітал» прохає відмовити у задоволені позову за його безпідставністю та відмовити у стягнені витрат на правову допомогу.

Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, сторони та треті особи в судове засідання не прибули.

Позивач ОСОБА_1 звернулась на адресу суду із заявою, в якій прохала справу розглянути за її відсутності та повністю підтримала заявлені позовні вимоги.

Іншими учасниками справи причин не прибуття в судове засідання повідомлено не було, клопотань про відкладення судового розгляду від них не надходило.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Як убачається з приєднаних до справи матеріалів, постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельник Ю.А. від 01.03.2021 відкрито виконавче провадження №646660717 з примусового виконання виконавчого напису №2249 виданого 19.02.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 8910,17 грн.

Вказаний виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 19.02.2021, зареєстрований в реєстрі за №2249, про звернення стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором №401689722 від 08.12.2015, укладеним з АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимог за кредитними договорами 2019-1ФБ/ВЕСТА від 28.01.2019 є ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги від 29.01.2019 є ТОВ «Вердикт Капітал».

Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 по 09.02.2021. Сума заборгованості складає 8260,17 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 1944,28 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1404,77 грн, строкова заборгованість по несплаченим відсоткам - 3411,12 грн, строкова заборгованість за штрафами - 1500 грн. Загальна сума, з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису, що підлягає стягненню становить 8910,17 грн.

За загальними правилами ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених у ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц (провадження №14-84цс19), від 02.07.2019 у справі №916/3006/17 (провадження №14-278 гс18) та від 15.01.2020 у справі №305/2082/14-ц (провадження №14-557 цс 19), зазначають на те, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Так, відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" від 02.09.1993 №3425-XII та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595 (далі - Порядок №296/5).

Пунктом 19 ст.34 Закону №3425-XII визначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачена Главою 14 Закону №3425-XII та Главою 16 розділу ІІ Порядку.

За ст.87 Закону №3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік №1172).

У ст.88 Закону №3425-XII визначені умови вчинення виконавчих написів, за якими нотаріус вчиняє виконавчі написи:

- якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

- за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Зазначені умови вчинення виконавчого напису також містяться і в пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 №1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку №1172. При цьому цей Перелік №1172 не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі №3425-XII та Порядку №296/5.

В подальшому, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Цією постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" Переліку №1172 та доповнено його новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Дана постанова надала право нотаріусу вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, вказану постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін, а Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017.

Отже, чинна редакція Переліку №1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Матеріали справи свідчать, що нотаріально посвідчений договір між сторонами не укладався.

Не зважаючи на відсутність оригіналу нотаріально посвідченого договору та те, що судовим рішенням 22.02.2017 були скасовані зміни до Переліку №1172 в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі договору позики, який не є нотаріально посвідченим договором.

Прохаючи визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, позивач вказувала на ту обставину, що останній вчинений нотаріусом з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусом, а також наголосила на тому, що вимоги за виконавчим написом не є безспірними.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.50,87,88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

В ході судового розгляду відповідачем подано відзив на позов, проте не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог, в тому числі не надано доказів того, що ним надано приватному нотаріусу усі документи, передбачені чинним законодавством, для видачі виконавчого напису, в тому числі документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивача, забезпечення направлення та вручення ОСОБА_1 письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, розрахунку заборгованості тощо.

Таким чином, встановлені судом обставини та досліджені докази у своїй сукупності дають підстави стверджувати про те, що заборгованість, яка стягнута з позивача на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса не має характеру безспірної, що є однією з основних умов для її стягнення в такому порядку.

Враховуючи встановлені по справі обставини, аналізуючи наявні у справі докази та вищенаведені вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Питання про судові витрати підлягає вирішенню у відповідності до положень ст.141 ЦПК України.

Так, на користь позивача з ТОВ «Вердикт Капітал» підлягають стягненню судові витрати понесені з оплатою судового збору за пред`явлення позову та заяви про забезпечення позову загальною сумою 1362 грн, що є документально підтвердженими.

Вирішуючи питання про стягнення інших судових витрат, суд зазначає, що згідно із ст.133 ЦПК України, судові витрати у справі складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, до кола яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України).

За змістом ч.ч.3,4,5 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як встановлено ч.4 ст.62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Представництво у суді адвокат Боровик Ю.Є. здійснювала на підставі ордеру про надання правової допомоги ВІ №1047528 від 25.06.2021 за договором №1 від 25.06.2021.

До позовної заяви було приєднано копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю та договір №1 від 25.06.2021 про надання правничої допомоги, за яким розмір гонорару склав 5000 грн, а характер правничої допомоги - підготовка позову, заяви про забезпечення позову та інших процесуальних документів, представництво позивача у справі тощо.

Разом із тим, на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу суду не надано детальний опис виконаних робіт, що суперечить вимогам ст.137 ЦПК України, з огляду на що у стягненні на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись ст.263-265, 273-275, 352-354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною від 19.02.2021, зареєстрований в реєстрі за №2249, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість у сумі 8910,17 грн - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в межах сплати судового збору загальним розміром 1362 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», 04053, м.Київ, вул.Кудрявський узвіз, 5Б, .
Треті особи:Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, адреса: АДРЕСА_2 ; Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович, 02094, м.Київ, вул.єЮрія Поправки, 6, оф.16.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих

Повне рішення суду складено 29.11.2021.