Справа № 628/1127/21
Провадження № 2/628/594/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

У складі: головуючого - судді Коваленко О.А.

при секретарі - Кравцовій В.М.,

з участю: представника позивача - адвоката Демянюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Куп`янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , представник позивача: адвокат Демянюк Л.М., до ОСОБА_3 , 3-я особа: Орган опіки та піклування в особі Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, про визнання батьківства, визначення місця проживання неповнолітньої дитини ,-

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2021 р. позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , 3-я особа: Орган опіки та піклування в особі Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, про визнання батьківства, визначення місця проживання неповнолітньої дитини, зазначивши наступне.

З 2005 р. він перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Куп`янську Харківської області народила їхнього сина - ОСОБА_2 , якого зареєструвала самостійно у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області і у відповідності до ст.135 Сімейного Кодексу України, прізвище батька вказано зі слів матері - Багно, ім`я та по батькові - ОСОБА_6 . 17.05.2006 р. його батьки зареєстрували ОСОБА_3 з сином ОСОБА_2 у їх житловому будинку АДРЕСА_1 , в якому вони всі разом проживали до 2008 року. У 2008 р. ОСОБА_3 виїхала з с.Глушківка спочатку сама, а потім забрала ОСОБА_2 , не повідомивши своє місце перебування. 25.11.2009 р. ОСОБА_3 знялася з реєстраційного обліку разом з дитиною. Розшукати ОСОБА_3 вони не змогли, про її місце знаходження стало відомо пізніше від її батька, який попросив забрати дитину, влаштувати його у школу та займатися його утриманням та вихованням.

Також позивач зазначив, що 26.02.2015 року в м. Кременчук було нотаріально посвідчено заяву ОСОБА_3 , якою вона передала сина ОСОБА_2 його батькам - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Син був влаштований для навчання у Глушківську загальноосвітню школу 1-ІІІ ступенів Куп`янської районної ради Харківської області, де і навчається вже у 9 класі. Він займається його вихованням, відвідує школу, батьківські збори, матеріально утримує сина. Дитина поставлена ним на облік у Куп`янську центральну лікарню, роблять необхідні щеплення, доглядає та піклується про сина. З 2015 р. жодного разу ОСОБА_3 не приїздила до сина, не спілкувалася з ним, не приймає участь в його вихованні та утриманні. На його прохання приїхати, щоб подати заяву до органів РАЦС про встановлення батьківства у добровільному порядку, вона відмовляється. Дитині необхідно отримувати паспорт громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платників податків, реєструватися за місцем проживання, але ОСОБА_3 не виконує свої батьківські обов`язки, чим порушує права неповнолітньої дитини. Він є рідним батьком дитини, бажає продовжувати проживати з сином, піклуватися про нього та утримувати його, надавати йому можливість здобувати освіту в учбовому закладі за його вибором та бажанням, з сином у них родинні, довірливі відносини, син бажає, щоб у нього було його прізвище, тому він вважа, що є всі підстави визнати його батьком в судовому порядку та визначити місце проживання дитини з батьком за адресою його реєстрації: АДРЕСА_1 . Власники жилого будинку - його батько ОСОБА_8 та інші члени сім`ї не заперечують проти реєстрації його сина в жилому будинку. Їх житлово-побутові умови були обстежені 24.03.2021 р. та була надана рекомендація про звернення до суду, бо без встановлення соціального статусу дитини неможливо приймати будь-які рішення щодо дитини, а також оформляти йому необхідні документи. У зв`язку з даними обставинами він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні 22.11.2021 р. позивач підтримав свої вимоги, викладені у позовній заяві, у повному обсязі, та надав письмову заяву про проведення наступного судового засідання без його участі за участю його представника, адвоката Демянюк Л.М.

22.11.2021 р. у судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_2 підтвердив обставини, викладені у позові, наполягав на задоволенні позовних вимог, та висловив думку, щодо бажання і надалі проживати разом з батьком, позивачем по справі.

У судовому засіданні представник позивача, адвокат Демянюк Л.М., позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Разом з цим, просить в частині вимог щодо поставки дитини на реєстраційний облік за адресою: АДРЕСА_1 , не розглядати.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засіданні не з`явилась, надіславши на адресу суду нотаріально посвідчену заяву від 20.09.2021 р., в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

У судовому засіданні 22.11.2021 р. представник 3-ї особи: Орган опіки та піклування в особі Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області позовні вимоги підтримав, вказавши про доцільність задоволення позову, та надала Висновок про визначення місця проживання дитини, ОСОБА_2 разом з додатками. У судове засідання 26.11.2021 р. представник 3-ї особи не з`явився, надавши письмову заву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Суд, заслухавши учасників справи, допитавши свідка, дослідивши надані докази і матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 03.10.2008 р., вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Куп`янськ Харківської області народився ОСОБА_2 , про що в Книзі реєстрації народжень 21 березня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 92. Батьками вказані: ОСОБА_9 та ОСОБА_3 . В місці зазначення громадянства батька, прочерк (а.с. 64).

Відповідно до копії актового запису про народження № 92 від 21.03.2006 р., батьками ОСОБА_2 також вказані: ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , при цьому в графі про дату народження та громадянство батька, відсутні записи (а.с. 37).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 30.11.2019 р., ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_10 , та отримала прізвище « ОСОБА_3 ». Зміна прізвища також підтверджується ID-карткою № НОМЕР_3 від 12.12.2019 р. та карткою платників податків з ідентифікаційним номером: НОМЕР_4 (а.с. 68, 65, 67).

Згідно відповіді Управління з питань благоустрою району та організаційної роботи з населенням Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 15.04.2021 р. № 5425/01-32, згідно з даними відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації ОСОБА_3 , 1988 р.н., значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 25).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Згідно з п. 6,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі Постанова), особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Згідно ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

На підставі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відомості про батька в свідоцтво про народження ОСОБА_2 були внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується матеріалами справи.

За положеннями ст.134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Крім того, з повідомлення Курилівської сільської ради Куп`янського району від 25.03.2021 р. за № 02.21/635 вбачається, що згідно запису № 481а у книзі № 14 реєстрації громадян по Глушківській сільській раді ОСОБА_2 спільно з матір`ю ОСОБА_3 , 1988 р.н., були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (нинішня АДРЕСА_1 ) з 17.05.2006 р. по 25.11.2009 р. (а.с. 10). Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 17403746 від 17.01.2008 р., будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності у розмірі по 1/7 частці належить: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_1 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 (а.с. 12).

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3 від 26.02.2015 р., остання надала згоду на проживання з метою навчання її сина - ОСОБА_2 , 2006 р.н., з його бабусею ОСОБА_7 та дідусем ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , та надала повноваження на вирішувати усі питання, що стосуються здоров`я, проживання та навчання її дитини (а.с. 71)

Згідно довідки Глушківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Куп`янської районної ради Харківської області від 22.03.2021 р. № 01-21/29, ОСОБА_2 , 2006 р.н., учень 9-го класу Глушківської загальноосвітньої школи, навчається з 19.01.2015 р. Батько ОСОБА_1 відповідально ставиться до своїх батьківських обов`язків, дитина не пропускає школу без поважних причин, ходить охайно вдягнений, бере активну участь у житті школи та класу. Мати учня, ОСОБА_3 , участі у вихованні дитини не приймає: на батьківські збори не з`являється, успіхами сина у навчанні не цікавиться, зв`язку з класним керівником не підтримує (а.с. 82).

З характеристики, наданої Глушківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів від 22.03.2021 р. № 01-21/30, вбачається, що ОСОБА_2 навчається у вказаному навчальному закладі з другого класу (наказ від 19.01.2015 № 4-У), який зарекомендував себе як дисциплінований, працелюбний, уважний учень, на уроках уважний, виконує домашні завдання, скромний, стриманий, дисциплінований. Вихованням й навчанням ОСОБА_2 займається батько, посильну участь беруть також дідусь та бабуся (а.с. 9).

З огляду на матеріали справи вбачається, що дитина постійно проживає разом з батьком, який піклується про сина, утримує його, за місцем проживання дитини створені всі необхідні умови для повноцінного розвитку, навчання, тощо.

Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4).

Відповідно до Висновку про визначення місця проживання дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Службою у справах дітей Курилівської сільської ради 30.09.2021 р., комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 106-109).

Рішенням Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 30.09.2021 р. № 65 затверджено Висновок про визначення місця проживання дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 110).

Як на підставу позовних вимог в цій частині, ОСОБА_1 посилався на те, що визначення місця проживання дитини разом з ним, усуне непорозуміння між сторонами щодо місця проживання їх спільної дитини, та відповідає інтересам неповнолітнього сина.

Згідно ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Частиною 5 ст. 157 СК України передбачено, що той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, крім того з батьків, до якого застосовуються заходи примусового виконання рішення про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк, що не перевищує одного місяця, з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей, та у разі, якщо йому відомо місце проживання іншого з батьків, який не ухиляється та належно виконує батьківські обов`язки, інформує його шляхом надсилання рекомендованого листа про тимчасовий виїзд дитини за межі України, мету виїзду, державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання.

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

З матеріалів справи, та під час судового розгляду не вбачається конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків обох батьків по відношенню до дитини та їх реалізації.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Згідно письмової заяви ОСОБА_2 від 07.09.2021 р., він бажає продовжувати проживати разом з батьком, бабусею та дідусем, так як його мати ОСОБА_3 не займалася його вихованням, не приділяла уваги і він більше не хоче з нею жити. Також, неповнолітній ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив обставини, викладені у позові, наполягав на задоволенні позовних вимог, та висловив думку, щодо бажання і надалі проживати разом з батьком, ОСОБА_1 (а.с. 111).

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні 22.11.2021 р. пояснив, що він є батьком позивача ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_2 , з якими проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Також свідок надав пояснення, які аналогічні по суті викладених обставин позовної заяви.

Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що визнання ОСОБА_1 батьком непнолітнього ОСОБА_2 та визначення місця проживання дитини разом з батьком на даний час відповідає, насамперед, інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 264-265 ЦПК України, ст. ст. 121, 128 СК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Глушківка Куп`янського району Харківської області, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести до актового запису про народження дитини, ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Куп`янськ Харківської області, зроблений Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області в Книзі реєстрації народжень 21 березня 2006 р. за № 92, зміни:

- у відомостях про батька змінити: з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Глушківка Куп`янського району Харківської області, громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_5 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 »;

- у відомостях про дитину змінити прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », ім`я та по батькові залишити без змін.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення виготовлений 29.11.2021 року.

Головуючий Коваленко О.А.