Ухвала

29 січня 2021 року

м. Київ

справа № 367/3381/15-ц

провадження № 61-659ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 вересня 2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, до Гостомельської селищної ради Київської області, ОСОБА_1 , третя особа - Комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство», про визнання рішення селищної ради та державного акта на право власності на земельну ділянку недійсними, витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 06 вересня 2016 року у задоволенні позову першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, до Гостомельської селищної ради Київської області, ОСОБА_1 , третя особа - Комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство» (далі - КП «Святошинське лісопаркове господарство»), про визнання рішення селищної ради та державного акта на право власності на земельну ділянку недійсними, витребування майна із чужого незаконного володіння відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2016 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, відхилено, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 вересня 2016 року - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13 червня 2018 року касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, задоволено частково.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 31 липня 2018 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, задоволено частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 вересня 2016 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Постановою Верховного Суду від 17 червня 2020 року касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, задоволено частково.

Постанову Апеляційного суду Київської області від 31 липня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, залишено без задоволення, а рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 вересня 2016 року -без змін.

У січні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга заступника керівника Київської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 вересня 2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга відправлена до Верховного Суду 13 січня 2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, у тому числі, дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

У касаційній скарзі заступник керівника Київської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, вказує, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції було складено 17 грудня 2020 року та 18 грудня 2020 року надіслано на електронну адресу прокуратури. Зазначає, що засобами поштового зв`язку оскаржуване судове рішення отримано не було.

Разом з тим, Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що останнім днем звернення до суду з касаційною скаргою на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 вересня 2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року (інформація про дату складення повного тексту відсутня) було 04 січня 2021 року (з урахуванням вихідних та святкових днів), однак касаційну скаргу подано 13 січня 2021 року, тобто після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

Посилання у касаційній скарзі на несвоєчасне отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції не змінює встановлений ЦПК України строк касаційного оскарження, а можуть бути підставою для поновлення цього строку за умови подання відповідної заяви з наведенням відповідних мотивів.

Отже, заявнику необхідно подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності причин його пропуску в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Також касаційна скарга заступника керівника Київської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки заявником сплачено судовий збір за подання касаційної скарги за неправильними реквізитами для сплати судового збору.

Касаційна скарга містить квитанцію про сплату заявником судового збору у розмірі 7 327,50 грн на розрахунковий рахунок: УК у м. Києві/Соломян.р-н; рахунок отримувача UA0026010; код отримувача: 38050812; призначення платежу: «*;101;02909996;0901010;2800; судовий збір за под.а/с на ріш.Обух.районсуду від 27.11.2020р. у спр.№372/2093/19., КАС;зг.ст.4 ЗУ «Про судовий збір»;;;».

З 01 січня 2021 року діють нові реквізити для сплати судового збору за подання касаційних скарг до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Інформація про нові реквізити для сплати судового збору була зазначена на офіційному веб-сайті Верховного Суду та Державної казначейської служби України. Отже, заявником було сплачено судовий збір за неправильними реквізитами. Інформація щодо особливостей повернення судового збору та підтвердження його зарахування міститься на офіційному веб-сайті Верховного Суду.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

«Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2015 року мінімальна заробітна плата була встановлена у розмірі 1 218 грн.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

У травні 2015 року перший заступник прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив суд:

1. визнати недійсним рішення Гостомельської селищної ради Київської області від 11 березня 2010 року № 1298-50-V «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки»;

2. визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 217568, виданий ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер № :01:101:0020;

3. витребувати вказану земельну ділянку з володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі Кабінету Міністрів України.

Судові рішення які оскаржує заявник свідчать про існування однієї вимоги немайнового характеру щодо визнання недійсним рішення Гостомельської селищної ради Київської області від 11 березня 2010 року № 1298-50-V «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» та однієї вимоги майнового характеру щодо витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння.

При цьому позовна вимога щодо визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 217568 є похідною вимогою від вимоги про визнання недійсним рішення Гостомельської селищної ради Київської області від 11 березня 2010 року № 1298-50-V «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», а тому оплачується судовим збором за ставкою встановленою для цієї вимоги.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Отже, ставка судового збору, що підлягала сплаті позивачем при зверненні до суду за вимогу немайнового характеру становила 243,60 грн (1 218 грн * 0,2 = 243,60 грн).

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з підпунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

З огляду на зміст оскаржуваного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 вересня 2016 року ціну позову визначено у розмірі 20 944,50 грн (вартість земельної ділянки з кадастровим номером № :01:101:0020).

Отже, ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру становила 243,60 грн, оскільки 1 відсоток ціни позову менше ніж 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (20 944,50 грн * 1% = 209,44 грн).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового

збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при

поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми та складає 974,40 грн (243,60 грн + 243,60 грн)* 200% = 974,40 грн).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 вересня 2016 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець