У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року суддя Подільського районного суду м.Києва Рибалка Ю. В. , розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська харчова компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2021 року позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить: 1) стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 49 833,33 грн.; 2) стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення; 3) стягнути з відповідача на його користь суму компенсації при звільненні з посади заступника директора у розмірі 150 000,00 грн.; 4) стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки в сумі 4 599,14 грн.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 13.09.2021 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити позов, шляхом накладення арешту на майно (торгівельне обладнання) Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська харчова компанія» (), яке знаходиться в ТЦ «Океан Плаза» за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176 та ТРЦ «Арт Молл» за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 37 на суму 254 215,34 (двісті п`ятдесят чотири тисячі двісті п`ятнадцять гривень 34 копійки) шляхом надання права ОСОБА_1 визначити приватного (державного) виконавця, який проведе процедуру арешту (опису) у межах загальної суми стягнення, проведе вилучення (демонтаж (за потреби) вивезення) майна та самостійно проведе визначення відповідальної особи на зберігання якої буде передано відповідне майно (торгівельне обладнання).

Обгрунтовуючи подану заяву, посилається на те, що прийнято рішення єдиним учасником ТОВ «Українська харчова компанія» про припинення господарської діяльності Товариства у сфері ресторанного господарства під торговельною маркою « KFC » і закриття структурних підрозділів Товариства: ресторану швидкого харчування « KFC - Океан Плаза », ресторану швидкого обслуговування « KFC -Дрім Таун » ресторану швидкого обслуговування «KFC -Арт Молл» - оформлено Протоколом №56 від 15.03.2021 р. (копія Протоколу №56 додається), а Протоколом №59 загальних зборів учасників ТОВ «Українська харчова компанія» був уповноважений Кіряков І.І. для здійснення дій, потрібних для продажу обладнання ресторану швидкого обслуговування "KFC - Дрім Таун ресторану швидкого обслуговування «KFC - Арт Молл». Зазначає, що зроблено повний вивіз/демонтаж ресторанного обладнання з ресторану швидкого обслуговування «KFC-Дрім Таун» ТРЦ «ДРІМ ТАУН» за адресою: м. Київ, проспект Оболонський 1Б. Також проведено оплату за демонтаж обладнання у вищевказаному ресторані замість виплати заробітної плати, що відбувалося з рахунку № НОМЕР_1 в AT «КРЕДОБАНК», код банка 32536, при цьому всі ці дії вчиняє свідомо новопризначений директор ОСОБА_3 .. Крім того, 07 травня 2021 року директор ТОВ «УКРАЇНСЬКА ХАРЧОВА КОМПАНІЯ», ОСОБА_3 , надав незаконне розпорядження головному бухгалтеру ТОВ «УКРАЇНСЬКА ХАРЧОВА КОМПАНІЯ» Краєвій Т.В. щодо невиплати позивачу (повного розрахунку) заробітної плати за другу половину квітня 2021 року.

У зв`язку з наведеним, позивач просить накласти арешт на майно ТОВ «УКРАЇНСЬКА ХАРЧОВА КОМПАНІЯ» в межах суми позовних вимог - 254 215,34 грн. Позивач просить про забезпечення позовних вимог таким чином та в тій мірі, як це необхідно для збереження в період розгляду справи можливості безперешкодного виконання рішення у разі задоволення позову. Накладення арешту є тимчасовим заходом. Накладення арешту на майно відповідача жодним чином не позбавляє ТОВ «УКРАЇНСЬКА ХАРЧОВА КОМПАНІЯ» права власності на зазначене майно та жодним чином не вплине на права та інтереси третіх осіб. Позивач вважає, що накладення арешту на майно ТОВ «УКРАЇНСЬКА ХАРЧОВА КОМПАНІЯ» в межах суми позовних вимог є адекватним та розмірним з предметом спору забезпеченням позовних вимог, і що накладення арешту на майно та грошові кошти спроможне забезпечити фактичне виконання рішення суду.

Заяву про забезпечення позову подано до суду з дотриманням порядку, встановленого ч.1 ст.152 ЦПК України.

В порядку ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи у встановлений законом строк.

З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання вжиття заходів забезпечення заяви сторони не викликались.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускаються як до пред`явлення позову, так і на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений ч. 1 ст. 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р. (п.4), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Так, ч.1 ст.151 ЦПК України встановлені вимоги до змісту заяви про забезпечення позову, серед яких: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціна позову, про забезпечення якого просить заявник: пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України встановлено, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

З огляду на вищевикладене, заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення, оскільки матеріали заяви не містять достатньо обґрунтованих для забезпечення позову доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заявленого виду забезпечення позову, зокрема, заявником не зазначено про існування жодних обставин, які б підтверджували опосередковано або безпосередньо намагання сторони уникнути виконання рішення в даній справі.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Разом з тим, позивачем не наведено беззаперечних підстав для забезпечення позову, а саме: відсутнє обґрунтоване доведення реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду й обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів забезпечення позову може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, не доведено обґрунтоване підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду, а саме по собі існування спору між сторонами не може свідчити про те, що відповідач має намір не виконувати судове рішення, а невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити його виконання рішення.

Виходячи з поданих матеріалів, суд не вбачає достатнього обґрунтування для задоволення заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 353, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська харчова компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяЮ. В. Рибалка