Справа № 462/6200/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

25 листопада 2021 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.

при секретарі Данилович Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові заяву адвоката Бобанича Ігоря Богдановича про ухвалення додаткового рішення,

встановив:

У провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебувала цивільні справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

05 листопада 2021 року рішенням Залізничного районного суду м. Львова позов ОСОБА_1 задоволено та розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У позовній заяві позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

10 листопада 2021 року представник позивача звернувся до суду зі заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення на користь позивача з відповідача сплачені нею судові витрати, пов`язані із витратами на правничу допомогу в розмірі 4500 грн.

Адвокат Бобанич І.Б. у судове засідання не з`явився, однак 25 листопад 2021 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заяву підтримує, просить суд її задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, в судове засідання не з`явились, що, відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 05 листопада 2021 року позов задоволено та розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 20 липня 2012 року Сновицькою сільською радою Золочівського району Львівської області актовий запис № 03.

За правилом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У судовому засіданні 05 листопада 2021 року, до закінчення судових дебатів, представник позивача заявив про розподіл судових витрат та зобов`язався надати суду відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, що виконано 10 листопада 2021 року шляхом подання відповідної заяви.

Таким чином, позивачем виконано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо подання доказів на підтвердження розміру витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи убачається, що 02 серпня 2021 року між адвокатом Бобаничем І.Б. та замовником ОСОБА_1 , укладений Договір про надання правничої допомоги, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язок надавати замовнику правову допомогу в порядку та на умовах, визначених договором, а саме: здійснювати представництво інтересів замовника в державних органах, в т.ч. місцевих загальних судах, загальних апеляційних судах, Верховному суді, здійснювати представництво інтересів замовника при зверненні до Залізничного районного суду м.Львова з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та надавати інші правової допомоги /а.с.17/.

02 серпня 2021 року між адвокатом Бобаничем І.Б. та замовником ОСОБА_1 також була укладена Додаткова угода №01 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 02 серпня 2021 року /а.с.18/.

Відповідно до Додаткової угоди № 01 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 02 серпня 2021 року оплата підготовки та подання до суду позовної заяви, клопотань та заяв з процесуальних питань, тощо, на стадії розгляду справи в суді першої інстанції, є фіксованою та становить 1500 грн.

Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Відповідно до Акту прийняття-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги від 01 жовтня 2021 року, виконавець з 02 серпня по 01 жовтня 2021 року надав замовнику юридичні послуги, а саме підготовка та подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, підготовка заяви про розгляд справи про розірвання шлюбу без участі позивача на загальну суму 1500 грн. /а.с.19/.

Відповідно до Акту прийняття-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги від 05 листопада 2021 року, виконавець з 01 жовтня по 05 листопада 2021 року надав замовнику юридичні послуги, а саме підготовка до участі та участь в судовому засіданні 04 жовтня 2021 року та підготовка до участі та участь в судовому засіданні 05 листопада 2021 року на загальну суму 3000 грн. /а.с.41/.

ОСОБА_1 05 листопада 2021 року сплатила адвокату Бобаничу І.Б. 1500,00 грн. за надання правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги від 02 серпня 2021 року, що підтверджується квитанцією /а.с.42/.

З даної заяви адвоката Бобанича І.Б. про ухвалення у справі додаткового рішення вбачається, що підготовка до участі та участь адвоката Бобанича І.Б. в судовому засіданні 04 жовтня 2021 року становила 2 години, проте жодних документів, окрім заяви про розгляд справи про розірвання шлюбу без участі позивача адвокатом не подано, окрім цього судове засідання 04 жовтня 2021 року тривало 2 хвилини (з 10:07:06 год. по 10:09:00 год.) /а.с.23-24/.

Підготовка до участі та участь адвоката Бобанича І.Б. в судовому засіданні 05 листопада 2021 року становила 2 години, проте адвокатом до матеріалів долучено лише копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №196838 від 03 вересня 2021 року, окрім цього судове засідання 05 листопада 2021 року разом із виходом суду до нарадчої кімнати тривало 14 хвилин (з 10:24:05 год. по 10:38:33 год.) /а.с.35-36/.

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019 у справі №916/2102/17, від 25 червня 2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі №911/739/15 та від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18).

Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Дослідивши матеріали справи, а також додані до справи договір про надання правової допомоги, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги, акти прийняття-передачі наданих послуг з описом наданих послуг, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для справи, суд дійшов висновку, що 2000 грн. є співмірними із складністю справи; виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Керуючись ст. 141, 270, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката Бобанича Ігоря Богдановича під час розгляду справи № 462/6200/21 у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп.

В іншій частині заяви - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Суддя:

Оригінал рішення.