Пр.№ 2/155/232/21
Справа № 155/1893/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі: головуючого судді Адамчук Г.М.

при секретарі судового засідання Ревуцькій М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі засідань Горохівського районного суду в м.Горохів Волинської області справу за позовом ОСОБА_1 до Мар`янівської селищної ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

.

Позивач ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до Мар`янівської селищної ради Волинської області, зазначаючи у позовній заяві про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 2,70 га (кадастровий номер: :01:001:0694), яка призначена для ведення особистого селянського господарства та знаходиться на території Бранівської сільської ради Волинської області, згідно із державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 №087366. При житті ОСОБА_2 заповів позивачу належний йому на праві особистої власності сертифікат на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0155940. Однак після того, як спадкодавець виробив на підставі вищевказаного сертифікату державний акт на право приватної власності на землю, останнього не було внесено відповідних змін до заповіту. Оскільки правовстановлюючих документів на майно, яке спадкодавець заповів позивачу немає, а нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на цю земельну ділянку, то позивач просить визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

У підготовче судове засідання представник відповідача Мар`янівської селищної ради Волинської області не з`явився, однак скерував до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак скерував до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 18 квітня 2005 року виконавчим комітетом Бранівської сільської ради Волинської області (а.с.5), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Брани Горохівського району Волинської області і після його смерті відкрилася спадщина.

Згідно довідки № 225 від 12 березня 2020 року, виданої виконавчим комітетом Мар`янівської селищної ради Горохівського району Волинської області (а.с.8), ОСОБА_2 проживав до 14.04.2005 року із дружиною ОСОБА_3 , яка на даний період проживає в м.Таллін Естонія. Спадкоємцем майна за заповітом є син ОСОБА_1 , 1967 року народження. Спадкоємцем майна за законом є дружина ОСОБА_3 , 1941 року народження, дочка ОСОБА_4 , син ОСОБА_1 , 1967 року народження.

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

При житті ОСОБА_2 заповів належний йому сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0155940, що вбачається із заповіту, посвідченого 15 лютого 2001 року Бранівською сільською радою Волинської області (а.с.7), який в подальшому не скасовувався та не змінювався, що стверджується інформаційною довідкою із реєстру заповітів та спадкових договорів № 63088551 від 29 грудня 2020 року, виданою Горохівською державною нотаріальною конторою.

Згідно довідки, виданої 13 квітня 2020 року відділом у Горохівському районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Міжрайонного управління у Горохівському та Локачинському районах (а.с.6), ОСОБА_2 взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0155940 було видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р1№ 087366 від 10.11.2003 року.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №087366 (а.с.13), ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,70 га,(з яких ділянка № НОМЕР_2 площею 2,46 га - рілля, ділянка № НОМЕР_3 площею 0,24 га - сіножать), яка розташована на території Бранівської сільської ради та призначена для ведення особистого селянського господарства.

Із витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вбачається, що кадастровий номер вищевказаної ділянки - :00:001:0694.

Із інформаційної довідки №63088541 зі спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа не заведена.

Із заяви ОСОБА_3 вбачається, що вона від обов`язкової частки у спадщині відмовились та не заперечує, щоб спадщину було оформлено згідно волею заповідача.

Із ОСОБА_5 вбачається, що вона відмовляється від спадщини на користь брата ОСОБА_1 .

Оголошенням із газети Горохівський вісник (а.с.14) стверджується, що державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 087366, який був виданий на ім`я ОСОБА_2 , втрачено.

Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівської державної нотаріальної контори від 11 грудня 2020 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,70 га у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, судом встановлено, що позивач як спадкоємець померлого ОСОБА_2 за заповітом, прийняв спадщину та має право на спадкування його майна, і хоча останнім не було внесено відповідних змін до заповіту після того, як він виробив на підставі сертифікату державний акт на право приватної власності на землю, однак із врахуванням волевиявлення спадкодавця та мети правочину суд визнає за позивачем право власності на земельну ділянку площею 2,70 га, (кадастровий номер: :00:001:0694), яка призначена для ведення особистого селянського господарства та знаходиться на території Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 89, 259, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 213, 392, 1217, 1222, 1223, 1235, 1268, 1269 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Мар`янівської селищної ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 2,70 га (кадастровий номер: :00:001:0694), яка призначена для ведення особистого селянського господарства та знаходиться на території Бранівської сільської ради Волинської області, згідно із державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 №087366, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий