Провадження № 2-в/522/2/21
УХВАЛА

26 січня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Звонецької І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі № 2-11322/09 за позовом Одеської філії ВАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, закінченої ухваленням рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом Одеської філії ВАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, закінченої ухваленням рішення.

19 жовтня 2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшла заява про заміну стягувача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», посилаючись на те, що 24 липня 2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір відступлення права вимоги № 2295/К, відповідно до якого АТ «Дельта Банк» відступило свої права вимоги за договорами кредиту, і в тому числі за договором кредиту № 28.3/1084-КЕК-08 від 24 квітня 2008 року.

В порядку підготовки справи до розгляду, замість надання матеріалів цивільної справи № 2-11322/09, разом із заявою про заміну сторони стягувача, Приморським районним судом м. Одеси надано довідку, з якої вбачається, що цивільна справа № 2-11322/09 за позовом Одеської філії ВАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, закінченої ухваленням рішення, була вилучена до знищення та знищена, за закінченням строку зберігання справи. В архіві суду зберігається оригінал рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2009 року.

Вказане, дає підстави вважати втраченим судове провадження по вказаній цивільній справі.

Зазначені обставини, на думку суду, є перешкодою для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача (позивача).

У судове засідання сторони не з`явились, повідомлені належним чином.

Згідно ст. 488 ЦПК України встановлено, що відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому ЦПК України.

Архівом суду додано завірену належним чином копію судового рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2009 року (головуючий суддя Науменко А.В.).

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 20 листопада 2009 року позов Одеської філії ВАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено у повному обсязі. Дане рішення суду містить наступний текст:

Справа №2-11322/09

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2009 р. Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Науменко А.В.,

при секретарі - Запорожець М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Одеської філії ВАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Кредитпромбанк» в особі Одеської філії ВАТ «Кредитпромбанк» звернулося до суду з позовної заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору № 28.3/1084-КЕК-08 укладеному 24.04.2008 року, згідно якого позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 35 000,00 гривен на споживчі цілі, строком користування до 20.10.2009 року, а також з ОСОБА_2 , яка є поручителем останнього та повинна відповідати перед позивачем, як солідарний боржник, а також про стягнення з них судових витрат.

Представник ВАТ «Кредитпромбанк» в особі Одеської філії ВАТ «Кредитпромбанк» - Кушніренко Н.О. в судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання з`явилася, позовні вимоги визнала в повному обсязі, про що надала суду заяву.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час і місце була повідомлена належним чином, поважних причин неявки суду не представила.

У судовому засіданні встановлено, що 24 квітня 2008 року між позивачем ВАТ «Кредитпромбанк» в особі Одеської філії ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 28.3/1084-КЕК-08, згідно якого позивачем був наданий кредит відповідачу ОСОБА_1 (позичальнику) у розмірі 35 000,00 гривень, на споживчі цілі строком користування до 20.10.2009 року.

Відповідно до умов Кредитного договору ОСОБА_1 була зобов`язана щомісяця погашати кредит та сплачувати проценти шляхом внесення готівкою через касу позивача або безготівковим переказом на рахунки позивача згідно графіку вказаного у п. 4.3. Кредитного договору. Повністю погасити заборгованість за кредитом та проценти за кредитом не пізніше 20 жовтня 2009 року відповідно п. 4.4. кредитного договору (а.с.7-8).

За користування кредитом відповідачка ОСОБА_1 зобов`язана сплачувати позивачу проценти в розмірі 30 % процентів річних, згідно п. 1.3. Кредитного договору.

Також, 24 квітня 2008 року між ВАТ "Кредитпромбанк" в особі Одеської філії ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачкою ОСОБА_2 укладено договір поруки № 28.3/1084-КЕК-08П. відповідно до якого ОСОБА_2 зобов`язується солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 28.3/1084-КЕК-08 від 24 квітня 2008 року згідно п. 1.1. договору поруки, (а.с. 11)

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 1049 ЦК України вказує, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором.

Позивач виконав свої обов`язки за кредитним договором у повному обсязі, тобто 24 квітня 2008 року надав ОСОБА_1 кредит в сумі 35 000,00 (тридцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1013 від 24 квітня 2008 року(а.с.10).

В листопаді 2008 року ОСОБА_1 не здійснила відповідне повернення частини кредиту та не сплатила проценти за користування кредитом, чим порушила вимоги пункту 4.3. Кредитного договору.

Намагаючись вирішити питання про повернення відповідачами простроченої заборгованості позивач звернувся до ОСОБА_1 з вимогою достроково погасити заборгованість за кредитним договором листом-вимогою від 23.07.2009 р. вих. № 2584/14-6.6- 001, та до ОСОБА_2 з листом-вимогою від 23.07.2009 р. № 2585/14-6.6-001, щодо дострокового погашення заборгованості за кредитом до 25 серпня 2009 р. Однак відповідачі у вказаний в листі-вимозі строк не здійснили погашення заборгованості у добровільному порядку і заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем, станом на 02.09.2009 р„ не погашена, чим ОСОБА_1 надалі продовжує порушувати вимоги пункту 4.З., Кредитного договору, а ОСОБА_2 порушувати вимоги п. 2.1. Договору поруки.

За таких обставин, відповідно до п. 5.8. Кредитного договору, позивач набув право вимоги до відповідачів про дострокове повернення кредиту, сплати нарахованих процентів за користування ним, відшкодування збитків, заподіяних позивачу внаслідок невиконання або неналежного виконання умов Кредитного договору.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У ст. 554 ЦК України зазначається, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

ОСОБА_2 відповідно до умов Договору поруки зобов`язується солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань ОСОБА_1 , тим самим бере на себе зобов`язання відповідати перед Банком у тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки, що і ОСОБА_1 , відповідно п. 1.1.,1.3. Договору поруки.

Кредитним договором передбачена неустойка у вигляді пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитами та процентами.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язань.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, станом на 26 серпня 2009 року загальна сума заборгованості за Кредитним договором складає 35 593.67 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто три) гривень 67 копійок, з них:

заборгованість за кредитом - 24 888,02 (двадцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят вісім) гривень 02 копійки;

заборгованість за відсотками - 5 723,62 (п`ять тисяч сімсот двадцять три) гривні 62 копійки;

пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань 4 982,03 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят дві) гривні 03 копійки.

За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст.1050 ЦК України.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Пунктом 1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачами кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті державного мита у розмірі 355 грн. 93 коп., витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 120 грн.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обгрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209. 212-215,223 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 525-527,530,612, 625,651, 653, 1046- 1050, 1054-1055 ЦК суд.

ВИРІШИВ:

Позов Одеської філії ВАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Одеської філії відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» ( м. Одеса, вул. Шевченка, 12, корп.1) суму боргу в розмірі 35593,67 грн.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Одеської філії відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» суму державного судового збору в розмірі 355,93 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,0 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня оголошення рішення, а також подання апеляційної скарги до Приморського районного суду м. Одеси протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя А.В. Науменко

Відповідно до положень пунктів 1 7 ч. 1 ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка зберіглася (окремі томи, жетони, матеріали архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Згідно ч. 2 ст. 493 ЦПК України встановлено, що суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені ЦПК України, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Згідно із статтею 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду (стаття 489 ЦПК України).

Відновлюючи втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-11322/09 суд зазначає, що відповідно до ст. ст. 2, 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» завданням суду є забезпечення кожному права на справедливий суд при здійсненні правосуддя на засадах верховенства права. Реалізація права на справедливий судовий розгляд передбачає, зокрема, забезпечення доступу до правосуддя. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами України.

Конституцією України закріплено загальні засади, на яких базуються суспільно-політичні відносини в державі: права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина 2 статті 3). Забезпечення прав і свобод людини і громадянина означає їх визнання, дотримання та захист.

Звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується; права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина 3 статті 8, частина 1 статті 55). Ця норма закону є виконанням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в пункті 1 статті 6 якої закріплено право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Право оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема, забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частин 3 статті 129 Конституції України).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункту 3.1. пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі статтею 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У справі Bellet v France Суд зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

За таких обставин, для забезпечення реалізації прав заявника про заміну стягувача (позивача) у справі, суд вважає за можливе вирішити питання про відновлення втраченого судового провадження, за наявними у архіві Приморського районного суду м. Одеси матеріалами по цивільній справі № 2-11322/09.

Крім того, Верховний Суд України у пункті 38 постанови №2 від 12 червня 2009 року Пленуму «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що за правилами розділу ІХ ЦПК відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 405 ЦПК) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо).

Суд враховує, що цивільна справа №2-11322/09 за позовом Одеської філії ВАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, закінченої ухваленням рішення втрачена, та вважає за доцільне відновити втрачене провадження, для правильного вирішення заяви про заміну стягувача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Згідно ч. 1 ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірних матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку на його думку, необхідно відновити.

З метою забезпечення прав заявника на розгляд вищевказаних заяв, суд вважає за можливе відновити провадження по справі на підставі зібраних документів в частині судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.258-259,263-265, 353, 491-494 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відновити втрачене провадження по справі № 2-11322/09 за позовом Одеської філії ВАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, закінченої ухваленням рішення, враховуючи наявні в архіві Приморського районного судові рішення по справі, в наступній послідовності і такого змісту:

1)

Справа №2-11322/09

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2009 р. Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Науменко А.В.,

при секретарі - Запорожець М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Одеської філії ВАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Кредитпромбанк» в особі Одеської філії ВАТ «Кредитпромбанк» звернулося до суду з позовної заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору № 28.3/1084-КЕК-08 укладеному 24.04.2008 року, згідно якого позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 35 000,00 гривен на споживчі цілі, строком користування до 20.10.2009 року, а також з ОСОБА_2 , яка є поручителем останнього та повинна відповідати перед позивачем, як солідарний боржник, а також про стягнення з них судових витрат.

Представник ВАТ «Кредитпромбанк» в особі Одеської філії ВАТ «Кредитпромбанк» - Кушніренко Н.О. в судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання з`явилася, позовні вимоги визнала в повному обсязі, про що надала суду заяву.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час і місце була повідомлена належним чином, поважних причин неявки суду не представила.

У судовому засіданні встановлено, що 24 квітня 2008 року між позивачем ВАТ «Кредитпромбанк» в особі Одеської філії ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 28.3/1084-КЕК-08, згідно якого позивачем був наданий кредит відповідачу ОСОБА_1 (позичальнику) у розмірі 35 000,00 гривень, на споживчі цілі строком користування до 20.10.2009 року.

Відповідно до умов Кредитного договору ОСОБА_1 була зобов`язана щомісяця погашати кредит та сплачувати проценти шляхом внесення готівкою через касу позивача або безготівковим переказом на рахунки позивача згідно графіку вказаного у п. 4.3. Кредитного договору. Повністю погасити заборгованість за кредитом та проценти за кредитом не пізніше 20 жовтня 2009 року відповідно п. 4.4. кредитного договору (а.с.7-8).

За користування кредитом відповідачка ОСОБА_1 зобов`язана сплачувати позивачу проценти в розмірі 30 % процентів річних, згідно п. 1.3. Кредитного договору.

Також, 24 квітня 2008 року між ВАТ "Кредитпромбанк" в особі Одеської філії ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачкою ОСОБА_2 укладено договір поруки № 28.3/1084-КЕК-08П. відповідно до якого ОСОБА_2 зобов`язується солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 28.3/1084-КЕК-08 від 24 квітня 2008 року згідно п. 1.1. договору поруки, (а.с. 11)

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 1049 ЦК України вказує, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором.

Позивач виконав свої обов`язки за кредитним договором у повному обсязі, тобто 24 квітня 2008 року надав ОСОБА_1 кредит в сумі 35 000,00 (тридцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1013 від 24 квітня 2008 року(а.с.10).

В листопаді 2008 року ОСОБА_1 не здійснила відповідне повернення частини кредиту та не сплатила проценти за користування кредитом, чим порушила вимоги пункту 4.3. Кредитного договору.

Намагаючись вирішити питання про повернення відповідачами простроченої заборгованості позивач звернувся до ОСОБА_1 з вимогою достроково погасити заборгованість за кредитним договором листом-вимогою від 23.07.2009 р. вих. № 2584/14-6.6- 001, та до ОСОБА_2 з листом-вимогою від 23.07.2009 р. № 2585/14-6.6-001, щодо дострокового погашення заборгованості за кредитом до 25 серпня 2009 р. Однак відповідачі у вказаний в листі-вимозі строк не здійснили погашення заборгованості у добровільному порядку і заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем, станом на 02.09.2009 р„ не погашена, чим ОСОБА_1 надалі продовжує порушувати вимоги пункту 4.З., Кредитного договору, а ОСОБА_2 порушувати вимоги п. 2.1. Договору поруки.

За таких обставин, відповідно до п. 5.8. Кредитного договору, позивач набув право вимоги до відповідачів про дострокове повернення кредиту, сплати нарахованих процентів за користування ним, відшкодування збитків, заподіяних позивачу внаслідок невиконання або неналежного виконання умов Кредитного договору.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У ст. 554 ЦК України зазначається, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

ОСОБА_2 відповідно до умов Договору поруки зобов`язується солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань ОСОБА_1 , тим самим бере на себе зобов`язання відповідати перед Банком у тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки, що і ОСОБА_1 , відповідно п. 1.1.,1.3. Договору поруки.

Кредитним договором передбачена неустойка у вигляді пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитами та процентами.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язань.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, станом на 26 серпня 2009 року загальна сума заборгованості за Кредитним договором складає 35 593.67 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто три) гривень 67 копійок, з них:

заборгованість за кредитом - 24 888,02 (двадцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят вісім) гривень 02 копійки;

заборгованість за відсотками - 5 723,62 (п`ять тисяч сімсот двадцять три) гривні 62 копійки;

пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань 4 982,03 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят дві) гривні 03 копійки.

За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст.1050 ЦК України.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Пунктом 1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачами кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті державного мита у розмірі 355 грн. 93 коп., витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 120 грн.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обгрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209. 212-215,223 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 525-527,530,612, 625,651, 653, 1046- 1050, 1054-1055 ЦК суд.

ВИРІШИВ:

Позов Одеської філії ВАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Одеської філії відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» ( м. Одеса, вул. Шевченка, 12, корп.1) суму боргу в розмірі 35593,67 грн.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Одеської філії відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» суму державного судового збору в розмірі 355,93 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,0 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня оголошення рішення, а також подання апеляційної скарги до Приморського районного суду м. Одеси протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя А.В. Науменко

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені в день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали буде виготовлено протягом п`яти днів.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст ухвали виготовлено 29 січня 2021 року.

Суддя А.В. Науменко