Справа № 305/2196/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 листопада 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,

суддів Бисаги Т. Ю., Кондора Р. Ю.,

з участю секретарки судового засідання Терпай С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області, Рахівської міської ради Закарпатської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділу у Рахівському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, про примусове припинення права на земельну ділянку та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 17 листопада 2020 року, ухвалене суддею Волощук О. Я.,

в с т а н о в и в:

У листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області (далі - ТУ ДСА України в Закарпатській області), Рахівської міської ради Закарпатської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділу у Рахівському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, про примусове припинення права на земельну ділянку та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов обґрунтував тим, що 23.10.2018 він, як учасник бойових дій, звернувся до Рахівської міської ради Закарпатської області із клопотанням про передачу йому у власність земельної ділянки площею 0,01 га для індивідуального гаражного будівництва навпроти Рахівського районного суду по вул. Карпатській у м. Рахів Закарпатської області.

Листом Рахівської міської ради Закарпатської області за № 1429 від 07.11.2018 його повідомлено про те, що земельна ділянка, яку він просив передати йому у власність, перебуває у постійному користуванні ТУ ДСА України в Закарпатській області та входить до складу земельної ділянки, яка згідно з державним актом на право постійного користування серії ЯЯ № 104100 від 01.09.2010 закріплена за цим управлінням ДСА України.

Зазначав, що понад десять років земельна ділянка, яка закріплена за ТУ ДСА в Закарпатській області на підставі державного акту на право постійного користування серії ЯЯ № 104100 від 01.09.2010, використовується не за цільовим призначенням, а використовується як місце стихійної торгівлі та жодним чином не залучена для обслуговування будівель органів державної влади і місцевого самоврядування, в тому числі і для обслуговування Рахівського районного суду Закарпатської області у зв`язку із чим, на його думку, наявні всі законні підстави для примусового припинення прав на земельну ділянку.

До того ж указував, що Указом Президента України № 451/2017 «Про реорганізацію місцевих загальних судів» від 29.12.2017 утворено Тячівський окружний суд у Рахівському та Тячівському районах Закарпатської області шляхом реорганізації (злиття) Рахівського районного суду Закарпатської області та Тячівського районного суду Закарпатської області. Наказом ДСА України від 06.09.2018 за № 440 «Про забезпечення виконання Указу Президента України від 29.12.2017 № 451 «Про реорганізацію місцевих загальних судів» здійснено державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи Рахівського районного суду Закарпатської області в результаті реорганізації (злиття) місцевих загальних судів.

Рахівським районним судом Закарпатської області використовується земельна ділянка площею 0,0882 га, кадастровий номер :29:001:0034, а відтак, на його переконання, відсутня необхідність у користуванні цим судом ще земельною ділянкою площею 0,0738 га з кадастровим номером :29:002:0032, згідно з державним актом на право постійного користування серії ЯЯ № 104100 від 01.09.2010, оскільки вона тривалий час не використовується землекористувачем за цільовим призначенням, не є огородженою, не підтримується у належному стані та використовується для стихійної торгівлі.

Наголошував, що місто Рахів Закарпатської області через своє розташування в гірській місцевості є малоземельним, у зв`язку з чим у нього виникають труднощі щодо реалізації свого законного права на отримання земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а тому вважає, за можливим передати йому у приватну власність земельну ділянку площею 0,0738га, кадастровий номер :29:002:0032, із земель державної власності, оскільки право теперішнього землекористувача підлягає припиненню внаслідок нецільового використання земельної ділянки.

Посилаючись на наведені обставини просив примусово припинити право постійного користування ТУ ДСА України в Закарпатській області земельною ділянкою площею 0,0738 га, кадастровий номер :29:002:0032, згідно з державним актом на право постійного користування серії ЯЯ № 104100 від 01.09.2010, у зв`язку з використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням, та зобов`язати Рахівську міську раду Закарпатської області передати йому, як учаснику бойових дій, у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд земельну ділянку, площею 0,0738 га, кадастровий номер :29:002:0032, із земель державної власності на території Рахівської міської ради Закарпатської області.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 17.11.2020 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Припинено примусово право постійного користування ТУ ДСА України в Закарпатській області земельною ділянкою площею 0,0738 га, кадастровий номер :29:002:0032, відповідно до державного акту на право постійного користування серії ЯЯ № 104100 від 01.09.2010.

Зобов`язано Рахівську міську раду Закарпатської області розглянути питання передачі у приватну власність ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд земельну ділянку площею 0,0738 га, кадастровий номер :29:002:0032.

Стягнуто з ТУ ДСА України в Закарпатській області та Рахівської міської ради Закарпатської області на користь держави по 768,40 гривень судового збору з кожного.

Не погоджуючись із цим рішенням суду першої інстанції ТУ ДСА України в Закарпатській області подало на нього апеляційну скаргу внаслідок його незаконності та необґрунтованості у зв`язку з порушенням судом норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права та неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Скарга мотивна тим, що місцевим судом належним чином не звернуто уваги на недоведеність позивачем порушення його прав чи їх невизнання або оспорювання, або ж порушення його свобод, інтересів з боку відповідача, та він своє право на безоплатне отримання земельної ділянки може використати в іншому місці.

Зазначав апелянт і те, що помилковими є твердження позивача та суду про необхідність примусового припинення права постійного користування земельною ділянкою з підстав буцімто її нецільового використання землекористувачем, про яке зазначено в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства й акті обстеження земельної ділянки від 12.03.2020 Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, внаслідок розміщення на ній стихійної торгівлі невідомими особами. Оскільки територіальне управління ДСА згоду на розміщення тимчасових споруд для торгівлі не давало та з цього приводу щодо самовільного зайняття земельної ділянки вживало відповідних заходів шляхом неодноразового звернення до органів поліції, прокуратури й органу місцевого самоврядування і, як наслідок, за даним фактом проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України «Самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю».

Також наголошувало територіальне управління ДСА України і на вимоги ст. 84 ЗК України про неможливість передачі у приватну власність земель державної власності, які використовуються для забезпечення діяльності органів державної влади.

З огляду на це апелянт просив оскаржене рішення місцевого суду скасувати.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилався на її безпідставність та надуманість, просив її залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалися.

У судовому засіданні представниця відповідача ТУ ДСА України в Закарпатській області Симканич В.В. апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з підстав наведених у ній.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні в режимі відеоконферненції щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, уважав її безпідставною та просив оскаржене рішення суду залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно, хоча про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, а тому їх неявка, на думку колегії суддів та відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення представниці апелянта ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 (без констатації які саме права, свободи або законні інтереси позивача порушені, невизнанні або оспорені, та на підставі чого відповідача Рахівську міську раду Закарпатської області слід зобов`язати розглянути питання про передачу у приватну власність позивачу спірну земельну ділянку) суд першої інстанції виходив лише із того, що відповідачем ТУ ДСА України в Закарпатській області, як постійним землекористувачем, спірна земельна ділянка за цільовим призначенням, тобто для обслуговування Рахівського районного суду Закарпатської області, не використовуються вже понад 10 років унаслідок розміщення на ній стихійної торгівлі. Водночас у цього суду є інша земельна ділянка, а тому, відповідно до приписів статей 118, 141, 143 ЗК України, слід примусово припинити право постійного користування нею ТУ ДСА України в Закарпатській області.

Проте з такими висновками місцевого суду колегія суддів погодитися не може, оскільки таких суд дійшов із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права з огляду на таке.

Судом установлено, що 23.10.2018 ОСОБА_1 , як учасник бойових дій, звернувся до Рахівської міської ради Закарпатської області з клопотанням про передачу йому у власність земельної ділянки, площею 0,01 га, для індивідуального гаражного будівництва навпроти Рахівського районного суду Закарпатської області по вул. Карпатській у м. Рахів Закарпатської області.

Не це звернення Рахівська міська рада Закарпатської області листом від 07.11.2018 за № 1429 повідомила ОСОБА_1 про те, що одна із земельних ділянок, яка ним графічно зазначена у матеріалах, перебуває у постійному користуванні ТУ ДСА України в Закарпатській області /на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 104100 від 01.09.2010/, а інша земельна ділянка, згідно з графічними матеріалами, перебуває у користуванні ОСОБА_3 як власника будинку АДРЕСА_1 , а.с.4).

Відповідно до державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ 104100 від 01.09.2010, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею, договорів оренди за № 02, ТУ ДСА України в Закарпатській області має у постійному користуванні земельну ділянку площею 0,0738 га, кадастровий номер :29:002:0032, з цільовим призначенням для будівництва адміністративного будинку Рахівського районного суду Закарпатської області (т.1,а.с.97).

За приписами частин 6, 10 ст. 118 ЗК Україні (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема для будівництв індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевою самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 121 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Пунктом «д» ч. 1 ст. 121 ЗК України встановлено, що громадяни мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірі - для будівництва індивідуальних гаражів не більше 0,01 га.

Положеннями ст. 143 ЗК України передбачені підстави для примусового припинення прав на земельну ділянку в судовому порядку.

Зі змісту ст. 144 ЗК України (в редакції Закону № 5462-VI від 16.10.2012), тобто чинній на час виникнення спірних правовідносин, так і на час складання державним інспектором управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області Ревкало В.В. актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства й обстеження зазначеної вище земельної ділянки від 12.03.2020 (т.1, а.с.142-150), а також на час розгляду цієї справи судом вбачається, що уразі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор складає протокол про порушення з одночасною вказівкою особі, яка допустила таке порушення, протягом 30-ти денного строку усунути виявлені порушення, а в разі їх не усунення - накладає штраф та повторно видає вказівку про припинення правопорушення чи його наслідків у 30-ти денний строк. У противному разі державний інспектор звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про припинення права користування земельною ділянкою.

Чинна ч. 1 ст. 144 ЗК України (в редакції Закону № 1423-ХІ від 28.04.2021) також містить подібний порядок, однак у ч. 2 цієї статті чітко вказано, що у разі не усунення наслідків порушення земельного законодавства у 30- денний строк орган державного контролю за використанням та охороною земель або орган державного контролю за охороною навколишнього природного середовища звертається до суду з позовом, зокрема припинення права постійного користування земельною ділянкою.

У статті 15 ЦК України закріплено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Аналогічні положення містяться і в ч.1 ст. 4 ЦПК України, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків установлених Законом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, колегія суддів констатує, що позивач 23.10.2018 звертався до Рахівської міської ради Закарпатської області лише з приводу передачі йому у власність земельної ділянки площею 0,01 га для індивідуального гаражного будівництва навпроти Рахівського районного суду по вул. Карпатській у м. Рахів Закарпатської області (як це безпосередньо зазначено самим ОСОБА_1 у його позовній заяві), на що й отримав відповідь цієї ради від 07.11.2018 за № 1429. Цю відмову органу місцевого самоврядування ним не оскаржено.

Матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 звертався до Рахівської міської ради Закарпатської області з відповідним клопотанням й додатками до нього, в тому числі з отриманою згодою постійного землекористувача ТУ ДСА в Закарпатській області, про надання йому у приватну власність земельної ділянки, площею 0,0738 га, з кадастровим номером :29:002:0032, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Апеляційний суд уважає, що ані позивачем, ані судом першої інстанції не наведено у чому саме проявилося з боку відповідачів порушення, невизнання чи оспорення прав, свобод, законних інтересів ОСОБА_1 , який не є ні власником, ні користувачем (орендарем) суміжних земельних ділянок або будівлі /споруди/ розташованої на спірній земельній ділянці чи межуючої із нею земельної ділянки.

Водночас матеріали справи не містять будь-яких доказів і того, що позивач, у тому числі як учасник бойових дій, звертався до відповідача Рахівської міської ради Закарпатської області про безкоштовну передачу йому в приватну власність у межах цього населеного пункту земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд або ж для будівництва індивідуального гаражу і, як наслідок, Рахівською міською радою йому було відмовлено у цьому з підстав відсутності таких вільних земельних ділянок, що поза розумним сумнівом свідчить про не порушення відповідачами жодних прав ОСОБА_1 .

За таких обставин, на переконання колегії суддів, є слушними доводи апеляційної скарги про безпідставне примусове припинення місцевим судом права постійного користування ТУ ДСА України в Закарпатській області земельною ділянкою площею 0,0738 га, кадастровий номер :29:002:0032, відповідно до державного акту на право постійного користування серії ЯЯ № 104100 від 01.09.2010, оскільки ОСОБА_1 не є належним позивачем у даному спорі.

Окрім того, апеляційний суд констатує про необґрунтоване зобов`язання судом першої інстанції Рахівську міську раду Закарпатської області розглянути питання передачі у приватну власність ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд земельну ділянку площею 0,0738 га, кадастровий номер :29:002:0032, оскільки, як уже зазначалося вище, з таким клопотанням він до Рахівської міської ради Закарпатської області не звертався, а звертався лише 23.10.2018 з приводу передачі йому у власність земельної ділянки, площею 0,01 га, для індивідуального гаражного будівництва навпроти Рахівського районного суду Закарпатської області по вул. Карпатській у м. Рахів Закарпатської області.

З урахуванням наведеного колегія суддів наголошує, що судовому захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду, а тому щоб особі було надано судовий захист, суд має встановити чи особа дійсно має порушене права (інтерес) і чи це право (інтерес) порушено відповідачем /відповідачами/.

Отже, апеляційний суд доходить висновку, що позивач не довів належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами своїх вимог, які не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає слушними, оскільки вони ґрунтується на положеннях закону і фактичних обставинах справи та спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За наведених вище обставин рішення суду не може вважатись законним та обґрунтованим, а тому, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області задовольнити.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 17 листопада 2020 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області, Рахівської міської ради Закарпатської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділу у Рахівському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, про примусове припинення права на земельну ділянку та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рушення.

Повне судове рішення складено 30 листопада 2021 року.

Суддя-доповідачка Судді