Постанова

Іменем України

24 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 591/5058/19

провадження № 61-16707св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - комунальний заклад Сумської міської ради - Сумська міська централізована бібліотечна система,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року в складі колегії суддів: Криворотенка В. І., Кононенко О. Ю., Левченко Т. А.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до комунального закладу Сумської міської ради «Сумська міська централізована бібліотечна система» (далі - Сумська МЦБС) про визнання розпорядження незаконним.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є користувачем бібліотеки-філії № 17 Сумської МЦБС. Розпорядженням відповідача від 30 травня 2019 року № 9 ОСОБА_1 позбавлений права користування бібліотекою строком на один рік. На час видання розпорядження у відповідача не були належним чином затверджені Правила користування бібліотекою, а начальник відділу культури Сумської міської ради ОСОБА_3 не мала права затверджувати зазначені Правила, оскільки не здійснює керівництво бібліотеками відповідача.

Позивач зазначав, що оскільки власних Правил користування бібліотеками, затверджених у встановленому законом порядку, відповідач не має, а Типові правила не передбачають обов`язків, за порушення яких позивач був позбавлений прав користування бібліотекою, тому розпорядження відповідача є незаконним. До того ж право позбавляти права користування бібліотекою належить самій бібліотеці, а не відповідачу, директор якого не наділений правом видавати розпорядження. Правила користування мережею Інтернет в бібліотеках відповідача, затверджені директором відповідача 19 січня 2017 року, не передбачають таких обов`язків, за порушення яких позивач позбавлений прав користування бібліотекою-філією № 17, а лише можливості користування Інтернет-послугами.

ОСОБА_1 просив:

визнати незаконним розпорядження Сумської МЦБС № 9 від 30 травня 2019 року «Про позбавлення прав користування бібліотекою-філією № 17».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми в складі судді: Сидоренко А. П., від 07 липня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним розпорядження Сумської МЦБС № 9 від 30 травня 2019 року «Про позбавлення прав користування бібліотекою-філією № 17».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що Правила користування бібліотеками Сумської міської централізованої системи, погоджені на Раді при директорові Сумської міської ЦБС 18 жовтня 2017 року, та затверджені начальником відділу культури та туризму Сумської міської ради ОСОБА_3 є чинними та відомостей про визнання їх незаконними або скасування суду не надано. За таких обставин суд не приймає до уваги доводи заявленого позову про відсутність юридичної сили вказаним Правилам на підтвердження незаконності оспорюваного розпорядження. Директор є керівником Комунального закладу Сумської міської ради - Сумська міська централізована бібліотечна система, якому є підлегла бібліотека-філія № 17, та уповноважений на прийняття розпорядчих актів. Та обставина, що при вирішенні питання про позбавлення позивача прав користування бібліотекою-філією № 17, директором МЦБС прийнято рішення у формі розпорядження, що за позицією позивача не відповідає контракту з директором, не свідчить про незаконність оспорюваного розпорядження.

Суд першої інстанції вказав, що на підтвердження обставин правомірності оспорюваного розпорядження, представником відповідача надано звернення від 28 травня 2019 року до директора Сумської міської ЦЦБС ОСОБА_4 завідуючої бібліотекою-філією № 17 ОСОБА_5, щодо припинення обслуговування ОСОБА_1 (т. І, а. с. 52-53, 54); звернення від 24 травня 2019 року до завідуючої бібліотекою-філією № 17 ОСОБА_5 ОСОБА_6 (т. І, а. с. 55); звернення від 15 травня 2019 року до завідуючої бібліотекою-філією № 17 ОСОБА_5 провідного бібліотекаря ОСОБА_2 (т. І, а. с. 56); звернення від 28 травня 2019 року до завідуючої бібліотекою-філією № 17 ОСОБА_5, головного бібліотекаря ОСОБА_7 (т. І а. с.57). Проте розпорядження № 9 від 30 травня 2019 року Сумської міської Центральної бібліотечної системи «Про позбавлення прав користування бібліотекою-філією №17» не містить зазначення конкретного пункту Правил користування бібліотеками Сумської міської централізованої системи, Правил користування мережею Інтернет в бібліотеках Сумської міської бібліотечної системи, які були порушені позивачем. В розпорядженні не наведено викладу обставин вчинення таких порушень Правил з зазначенням часу та місця. З огляду на те, що систематичність, як явище, полягає в послідовності у діях, вчинках або наявності системи у чому-небудь, суд першої інстанції зробив висновок, що відповідач визначаючи підставою для позбавлення права користування бібліотекою мав вказати, в чому саме полягає така систематичність порушень, а тому позовні вимоги про визнання незаконним розпорядження № 9 від 30 травня 2019 року «Про позбавлення прав користування бібліотекою-філією № 17» підлягають задоволенню.

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Сумського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року апеляційну скаргу представника Сумської МЦБС - адвоката Якименко О. І. задоволено, рішення Зарічного районного суду м. Суми від 07 липня 2021 року скасовано та в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Сумської МЦБС 1152,60 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що неодноразове порушенням ОСОБА_1 вимог Правил користування бібліотеками Сумської МЦБС, а також Правил користування мережею Інтернет в бібліотеках Сумської МЦБС, зокрема, зневажливе ставлення до працівників бібліотеки, неодноразові погрози на їх адресу, підтверджується зверненнями керівника бібліотекою-філією № 17 за підписом інших працівників від 28 травня 2019 року на адресу директора Сумської МЦБС ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 52-53, 54); зверненням працівників бібліотеки-філії № 17 на адресу її керівника від 24 травня 2019 року (т. 1, а. с. 55), від 15 травня 2019 року (т. 1, а. с. 56), від 28 травня 2019 року (т. 1, а. с. 57). Суд першої інстанції не врахував, що невід`ємним додатком до розпорядження відповідача № 9 від 30 травня 2019 року є звернення керівника бібліотеки-філії № 17 від 28 травня 2019 року (т. 1 а. с. 52-53), у якому наведено перелік порушених ОСОБА_1 пунктів Правил користування бібліотеками Сумської МЦБС і Правил користування мережею Інтернет в бібліотеках Сумської МЦБС, а також викладені обставини порушення відповідних норм, які свідчать про систематичність допущених позивачем порушень. Крім того, обставини порушення ОСОБА_1 зазначених Правил викладені також у зверненнях працівників бібліотеки-філії № 17 на адресу її керівника (т. 1 а. с. 54-57). Позивачем не спростовується і не заперечується зміст звернень працівників бібліотеки-філії № 17 на адресу керівника філії, а також викладені у зверненні від 28 травня 2019 року обставини, зокрема щодо зневажливого ставлення ОСОБА_1 до працівників бібліотеки, висловлення на їх адресу образ, систематичного порушення затверджених правил, тощо. Тому рішення суду про задоволення позову помилкове, а розпорядження відповідача № 9 від 30 травня 2019 року є законним.

Аргументи учасників справи

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Сумського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року, в якій просив: постанову апеляційного суду скасувати; залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» без урахування висновку щодо застосування цієї норми права, викладеного у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц та постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 750/10668/18 про те , що споживачі звільняються від сплати судового збору не тільки в суді першої інстанції (при пред`явленні позову), а і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді та частину шосту статті 141 ЦПК України без урахування висновку щодо застосування цієї норми права, викладеного у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 750/10668/18, якщо сторону звільнено від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Користувач бібліотеки є споживачем бібліотечних послуг в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». У цій справі правовідносини між сторонами виникли з приводу надання відповідачем позивачу бібліотечних послуг, а отже на них розповсюджуються положення Закону України «Про захист прав споживачів». Оскільки згідно частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення з нього судового збору.

Вказує, що суд апеляційної інстанції порушив норми матеріального і процесуального права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування частини першої статті 21 ЦК України у подібних правовідносинах. Оскільки відповідач не належить до суб`єктів, зазначених у частині першій статті 21 ЦК України, то частина перша статті 21 ЦК України застосовується до спірних правовідносин за аналогією, однак відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування частини першої статті 21 ЦК України у подібних правовідносинах, зокрема, відсутній висновок щодо вимог, які висуваються до правових актів індивідуальної дії актами цивільного законодавства.

Зазначає, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази та порушив норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд у постанові зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що невід`ємним додатком до розпорядження відповідача № 9 від 30 травня 2021 року є звернення керівника бібліотеки-філії № 17 від 28 травня 2019 року, у якому наведено перелік порушених позивачем пунктів Правил користування бібліотеками Сумської МЦБС і Правил користування мережею Інтернет в бібліотеках Сумської МЦБС, а також викладені обставини порушення відповідних норм, які свідчать про систематичність допущених позивачем порушень. Такий висновок суду суперечить вимогам частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України. Зміст спірного розпорядження відповідача про позбавлення права користування бібліотекою-філією № 17, яке є індивідуально-правовим актом та породжує права і обов`язки для позивача, має відповідати вимогам законності і обгрунтованості. Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення їх автором конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття, чого у цій справі відповідачем зроблено не було. Судом апеляційної інстанції не враховано відсутність належного обґрунтування спірного розпорядження відповідача, що виключає його законність, як акту індивідуальної дії. Саме в змісті спірного розпорядження, а не в додатках до нього має міститися зазначення конкретного пункту Правил користування бібліотеками Сумської МЦБС, Правил користування мережею Інтернет в бібліотеках Сумської МЦБС, які були порушені, наведений виклад обставин вчинення таких порушень Правил із зазначенням часу та місця, а також вказано, в чому саме полягає систематичність порушень. Всупереч обов`язку довести такі обставини відповідачем вони не доведені, а суд апеляційної інстанції зазначивши в постанові, що такі обставини викладені в додатках до спірного розпорядження, не дослідив цих додатків на предмет їх відповідності змісту розпорядження та не з`ясував, чи пов`язував відповідач позбавлення позивача права користування бібліотекою-філією № 17 із обставинами, викладеними у додатках до розпорядження, оскільки такі додатки містять посилання на невідомі «Права користувачів» та пункти «Прав користувачів», які взагалі відсутні в Правилах користування бібліотеками Сумської МЦБС та в Правилах користування мережею Інтернет в бібліотеках Сумської МЦБС.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 08 листопада 2021 року: відкрито касаційне провадження у справі; в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Сумського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 08 листопада 2021 року вказано, що:

аналіз змісту касаційної скарги свідчить про наявність підстав, передбачених підпунктом б) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, а тому судові рішення у справі підлягають касаційному оскарженню;

наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц; від 31 березня 2021 року у справі № 750/10668/18; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Фактичні обставини

Суди встановили, що ОСОБА_1 є користувачем бібліотеки-філії № 17.

Відповідно до Розпорядження № 9 від 30 травня 2019 року Сумської міської Центральної бібліотечної системи «Про позбавлення прав користування бібліотекою-філією №17» в зв`язку з систематичним порушенням «Правил користування бібліотеками Сумської міської ЦБС», «Правил користування мережею Інтернет в бібліотеках Сумської міської бібліотечної системи», які розроблені на основі типових правил користування бібліотеками України, затверджені Міністерством культури України та розроблені у відповідності до Закону України «Про бібліотеки та бібліотечну справу» а саме: відмова ставити свій підпис в читацькому формулярі за користування комп`ютером та інтернетом при відвідуванні бібліотеки-філії №17, відмова залишати свій верхній одяг в гардеробі в зимовий період, погрози та грубість при зауваженні бібліотечних працівників, позбавлено прав користування бібліотекою-філією №17 користувача ОСОБА_1 з 01 червня 2019 року строком на 1 рік.

ЦБС підпорядкована та підзвітна відділу культури та туризму Сумської міської ради, який здійснює керівництво всіма бібліотеками системи через центральну міську бібліотеку ім. Т. Г. Шевченка (пункт 2.7. Статуту Комунального закладу Сумської міської ради - Сумська міська централізована бібліотечна система).

Управління ЦБС здійснюється Засновником, безпосереднє керівництво закладом - директором, який одночасно є керівником центральної бібліотеки, та за п. 3. 4. директор виступає від імені ЦБС на правах особистої відповідальності, представляє її в установах і організаціях, розпоряджається в межах своїх прав майном ЦБС, видає накази в межах своєї компетенції, за попереднім погодженням з відділом культури та туризму Сумської міської ради заключає договори, а тому числі трудові, видає доручення, користується правом розпорядження кредитами ЦБС (пункт 3.1. Статуту Комунального закладу Сумської міської ради - Сумська міська централізована бібліотечна система).

Директор здійснює загальне керівництво всіма напрямами діяльності ЦБС відповідно до її Статуту і законодавства України (пункт 3.1 Посадової інструкції директора Сумської міської централізованої бібліотечної системи, затвердженої Начальником відділу культури Сумської міської ради ОСОБА_3 06 вересня 2005 року) та в межах свої компетенції має право видавати накази і давати розпорядження працівникам ЦБС (пункт 4.5 Посадової інструкції директора Сумської міської централізованої бібліотечної системи, затвердженої Начальником відділу культури Сумської міської ради ОСОБА_3 06 вересня 2005 року).

Директор Комунального закладу Сумської міської ради - Сумської міської централізованої бібліотечної системи має право в межах компетенції видавати накази, доручення, давати вказівки, обов`язкові для виконання всіма підрозділами та працівниками КЗСМР-СМЦБС (пункт 2.6.6. Контракту з керівником закладу культури комунальної форми власності Сумської міської ради, під порядкового відділу культури та туризму Сумської міської ради, укладеним 25 листопада 2016 року з ОСОБА_4 ).

Бібліотека-філіал № 17 є самостійним структурним підрозділом Сумської ЦБС і в своїй діяльності керується Законом України «Про бібліотечну справу», наказами і розпорядженнями по ЦБС, «Правилами користування бібліотеками ЦБС», положенням про філію (пункт 1.3. Положення про бібліотеку-філію № 17, затвердженим директором Сумської МЦБС ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ), підлегла директору ЦБС, який призначає і звільняє з посади її працівників (пункт 1.4. Положення про бібліотеку-філію № 17, затвердженим директором Сумської МЦБС ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Бібліотека-філіал має право позбавляти права користування бібліотеками-філіалами злісних порушників згідно «Правил користування бібліотеками Сумської ЦБС» (пункт 3.2 Положення про бібліотеку-філію № 17, затвердженим директором Сумської МЦБС ОСОБА_4 05 січня 2017 року).

Згідно Статуту Сумської міської ЦБС, а також на підставі Типових правил користування бібліотеками України, затверджених Міністерством культури України, розроблено Правила користування бібліотеками Сумської міської централізованої системи, погоджені на Раді при директорові Сумської міської ЦБС 18 жовтня 2017 року, затверджених начальником відділу культури та туризму Сумської міської ради ОСОБА_3

Директором Сумської міської ЦБС ОСОБА_4 18 жовтня 2017 року затверджено Правила користування мережею Інтернет в бібліотеках Сумської міської бібліотечної системи, погоджені на Раді при директорові Сумської міської ЦБС 18 жовтня 2017 року.

Директор є керівником Комунального закладу Сумської міської ради - Сумська міська централізована бібліотечна, якому є підлегла бібліотека-філія № 17, та уповноважений на прийняття розпорядчих актів.

За порушення правил користування бібліотеками ЦБС користувач позбавляються права користуватись бібліотечним фондом на терміни, встановлені адміністрацією бібліотеки. Матеріали про порушення окремими користувачами діючих правил користування бібліотеками ЦБС передаються для розгляду суду згідно з чинним законодавством України (п. 3.25. Правил користування бібліотеками Сумської міської централізованої системи, погоджені на Раді при директорові Сумської міської ЦБС 18 жовтня 2017 року, затверджених начальником відділу культури та туризму Сумської міської ради ОСОБА_3).

Позиція Верховного Суду

Щодо позову про визнання незаконним розпорядження Сумської МЦБС № 9 від 30 травня 2019 року

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України).

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).

Тлумачення частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності), пов`язується з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта.

Користувачі бібліотек зобов`язані дотримуватися правил користування бібліотеками (стаття 23 Закону України «Про бібліотеки та бібліотечну справу»).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

У справі, що переглядається:

у розпорядженні №9 від 30 травня 2019 року Сумської міської Центральної бібліотечної системи «Про позбавлення прав користування бібліотекою-філією №17» зазначені порушення, які були допущені: відмова ставити свій підпис в читацькому формулярі за користування комп`ютером та Інтернетом при відвідуванні бібліотеки-філії №17, відмова залишати свій верхній одяг в гардеробі в зимовий період; погрози та грубість при зауваженні бібліотечних працівників;

апеляційний суд встановив, що неодноразове порушенням ОСОБА_1 вимог Правил користування бібліотеками Сумської МЦБС, а також Правил користування мережею Інтернет в бібліотеках Сумської МЦБС, зокрема, зневажливе ставлення до працівників бібліотеки, неодноразові погрози на їх адресу, підтверджується зверненнями керівника бібліотекою-філією № 17 за підписом інших працівників від 28 травня 2019 року на адресу директора Сумської МЦБС ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 52-53, 54); зверненням працівників бібліотеки-філії № 17 на адресу її керівника від 24 травня 2019 року (т. 1, а. с. 55), від 15 травня 2019 року (т. 1, а. с. 56), від 28 травня 2019 року (т. 1, а. с. 57).

апеляційний суд встановив, що додатком до розпорядження відповідача № 9 від 30 травня 2019 року є звернення керівника бібліотеки-філії № 17 від 28 травня 2019 року (т. 1 а. с. 52-53), у якому наведено перелік порушених ОСОБА_1 пунктів Правил користування бібліотеками Сумської МЦБС і Правил користування мережею Інтернет в бібліотеках Сумської МЦБС, а також викладені обставини порушення відповідних норм, які свідчать про систематичність допущених позивачем порушень. Крім того, обставини порушення ОСОБА_1 зазначених Правил викладені також у зверненнях працівників бібліотеки-філії № 17 на адресу її керівника (т. 1 а. с. 54-57);

за таких обставин, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про законність оспорюваного розпорядження, скасування рішення суду першої інстанції та відмову в задоволенні позову. Як наслідок, оскаржену постанову апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позову про визнання розпорядження незаконним належить залишити без змін.

Колегія суддів відхиляє посилання в касаційній скарзі на те, що оспорюваному розпорядженні не вказано на підставі яких пунктів позивача позбавлено права користування бібліотекою, оскільки на рівні чинного законодавства не встановлено вимог про необхідність вказівки конкретних пунктів у розпорядженні на підставі яких користувача позбавляють права користування бібліотекою.

В оспорюваному розпорядженні міститься перелік порушень допущених позивачем: відмова ставити свій підпис в читацькому формулярі за користування комп`ютером та Інтернетом при відвідуванні бібліотеки-філії №17, відмова залишати свій верхній одяг в гардеробі в зимовий період; погрози та грубість при зауваженні бібліотечних працівників.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що в правилах користування бібліотеками та користування мережею Інтернет в бібліотеках Сумської міської бібліотечної системи, зокрема, передбачено, що: користувачі розписуються за отримання послуг в бібліотеці, за користування Інтернетом одержання кожного примірника документу чи іншого матеріалу в читацькому формулярі; користувачі мають дотримуватись тиші в бібліотеці. При наявності гардеробу користувачі повинні залишати в ньому верхній одяг та великі сумки, портфелі. рюкзаки, розміри яких більше 20 на 30 см. їсти, курити чи смітити в бібліотеці не дозволяється. Особи в нетверезому стані та неохайному вигляді до бібліотеки не допускаються; за порушення правил користування бібліотеками ЦБС користувач позбавляється права користуватись бібліотечним фондом на терміни, встановлені адміністрацією бібліотеки (від 3 місяців до 1 року) (пункти 3.14, 3.25, 3.26 Правил користування бібліотеками Сумської міської централізованої системи) (Т. 1, а. с. 188 - 194); користувачі Інтернету в бібліотеках Сумської МЦБС розписуються в читацькому формулярі; забороняється порушувати правила суспільної поведінки; з`являтися в нетверезому стані, використовувати брутальну лайку; ображати працівників бібліотеки і користувачів; смалити в приміщенні. У разі порушення вищевказаних правил бібліотека має право позбавити користувача можливості користування Інтернет-послугами терміном до 1 (одного) року або назавжди (пункти 10 12, 13 Правил користування мережею Інтернет в бібліотеках Сумської міської бібліотечної системи) (Т. 1, а. с. 75).

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).

Щодо покладення на позивача судового збору

Суд апеляційної інстанції стягнув з ОСОБА_1 на користь Сумської МЦБС 1152,60 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб(пункт 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Бібліотечна послуга - результат діяльності бібліотеки із задоволення інформаційних, науково-дослідних, освітніх, культурних та інших потреб користувачів бібліотеки;користувач бібліотеки - фізична чи юридична особа, яка звернулася до послуг бібліотеки (стаття 1 Закону України «Про бібліотеки та бібліотечну справу»).

Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав (частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Системне тлумачення норм статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дозволяє зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб як споживачі серед переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають або позбавлені. Оскільки така пільга встановлена спеціальною нормою (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»), що закріплена в законі, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Звільнення споживачів від сплати судового збору має відбуватися не тільки у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), але й на наступних стадіях цивільного процесу (при подачі апеляційної та касаційної скарги). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Аналогічний висновок зроблений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18).

За таких обставин, апеляційним судом безпідставно покладено на ОСОБА_1 витрати відповідача зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги в частині стягнення з позивача судового збору дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду в цій частині ухвалена без додержання норм процесуального права та без врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18). Доводи касаційної скарги в іншій частині не дають підстав для висновку, що постанова апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позову про визнання розпорядження незаконним ухвалена без додержання норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що: касаційну скаргу належить задовольнити частково; оскаржену постанову апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позову про визнання розпорядження незаконним залишити без змін; оскаржену постанову апеляційного суду в частині розподілу судових витрат - скасувати та компенсувати відповідачеві за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судові витрати понесені в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Сумського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до комунального закладу Сумської міської ради - Сумська міська централізована бібліотечна система про визнання розпорядження незаконним залишити без змін.

Постанову Сумського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь комунального закладу Сумської міської ради «Сумська міська централізована бібліотечна система 1152,60 грн судового збору за подання апеляційної скарги скасувати.

Компенсувати комунальному закладу Сумської міської ради - Сумська міська централізована бібліотечна система 1152,60 грн судового збору за подання апеляційної скарги за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції постанова Сумського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року в скасованій частині втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук