Справа № 203/374/21
Провадження № 2/0203/524/2021
УХВАЛА

01 лютого 2021 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного виконавця Ярушевської Тетяни Ігорівни про захист прав та інтересів споживача,

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до приватного нотаріуса Ярушевської Тетяни Ігорівни, в якій просить суд:

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярушевської Тетяни Ігорівни за № 63753764 від 01.12.2020 року, відкритого на підставі виконавчого напису № 34132 від 05.10.2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» 40127,80грн.

В обґрунтування своєї позовної заяви ОСОБА_1 зазначив, що дізнався про існування постанови приватного виконавця Ярушевської Тетяни Ігорівни, за № 63753764 від 01.12.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника яка була відкрита з порушеннями законодавства України. У цій постанові приватного виконавця зазначено, що підставою для її винесення став виконавчий напис № 34132 від 05.10.2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округа Хара Наталія Станіславівна, яким стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» коштів у розмірі 40 127 гривень 80 копійок. Приватний виконавець при відкритті виконавчого провадження по виконавчому напису нотаріуса порушив статтю 24 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404 - VIII від 02.06.2016 року, а саме: був прийнятий до виконання виконавчий документ з помилковим або навмисно зміненою адресою місця проживання (реєстрації) та перебування боржника який насправді зареєстрований та постійно мешкає у АДРЕСА_1 , тобто з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців за наявності в нього достовірної інформації про справжнє місце проживання та перебування боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі.

Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства України, дійшов наступних висновків.

Так, зі змісту позовної заяви видно, що позивач у цій справі оскаржує постанову приватного виконавця щодо виконання не судового рішення у цивільній справі, а документа, виданого приватним нотаріусом.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII, передбачено перелік виконавчих документів, на підставі яких рішення підлягають примусовому виконанню. Серед них є виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках, зокрема, на підставі судових рішень, а також виконавчі написи нотаріусів (пункти 1 і 3 зазначеної частини).

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби на час звернення зі скаргою до суду урегульований у статті 74 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII).

Тобто, юрисдикція спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби залежить від типу виконавчого документа, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, а також суб`єктів їх видання.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених під час виконання судового рішення, ухваленого у цивільній справі, визначений у розділі VII Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Судовий контроль за виконанням судових рішень визначений у статтях 447-453 розділу VII ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, за правилами адміністративного судочинства оскаржуються рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання ухвалених в адміністративній справі судових рішень, а також виконавчих документів, виданих іншими, ніж суд, органами та посадовими особами, оскільки закон не встановлює для такого оскарження іншого порядку судового оскарження.

Аналогічні висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року (справа № 346/79/17), від 14 березня 2018 року (справа № 213/2012/16), від 14 листопада 2018 року (справа № 161/15523/17), від 20 березня 2019 року (справа № 821/197/18/4440/16), що враховується судом на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, виходячи з вищевикладеного доходить висновку, що позовна заява про скасування постанови приватного виконавця відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 186, 447-453, 353 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного виконавця Ярушевської Тетяни Ігорівни про захист прав та інтересів споживача.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повинна вирішуватися відповідним адміністративним судом у порядку, визначеному КАС України.

Ухвала набирає законної сили з її моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ф.М. Ханієва