Справа № 750/9211/21
Провадження № 2/750/2135/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Требух Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Галета Ю.В.,

справа №750/9211/21

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

треті особи без самостійних вимог Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Гребенюк Сергій Миколайович, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ФОП ОСОБА_3 , Чернігівська міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

17.08.2021 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати за нею як за спадкоємцем після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , в порядку спадкування право власності на: - земельну ділянку кадастровий №:02:025:0380, площею 0,0100 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; місце розташування: АДРЕСА_1 ; - земельну ділянку кадастровий №:02:025:0379, площею 0,0468 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; місце розташування: АДРЕСА_1 ., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в позасудовому порядку вона не має можливості оформити спадщину.

Відповідачем відзив не надавався. Проти задоволенні позову відповідач не заперечує.

Заперечень щодо задоволення позовних вимог з боку третіх осіб без самостійних вимог не надходило.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач просив справу розглядати за його відсутності.

Треті особи до суду не з`явились.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , видане 12 листопада 2020 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №3456.

За свого життя ОСОБА_4 склала заповіт, у відповідності до якого, остання заповіла ОСОБА_2 , належану її земельну ділянку площею 0,0568 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: :02:025:0166, а також заповіла в рівних частинах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , земельну ділянку площею 0,0124 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки: :02:025:0164.

Так, після смерті ОСОБА_4 до складу спадщини, увійшло право власності на земельну ділянку розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0568 га в межах згідно з планом, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: :02:025:0166, а також на земельну ділянку площею 0,0124 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки: :02:025:0164, які належали померлому спадкодавцю на праві приватної власності.

Так, після смерті ОСОБА_4 , спадщину, яка складається із: земельної ділянки площею 0,0124 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки: :02:025:0164, як спадкоємець за заповітом прийняв позивач по справі ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами спадкової справи 47/2020, заведеної в приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Гребенюк С.М. Інший спадкоємець за заповітом до майна померлої ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовився.

Спадкоємці за заповітом звернулися до Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Гребенюка С.М. із заявами про прийняття спадщини, в зв`язку із чим у приватного нотаріуса було заведено відповідну спадкову справу №47/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

18 січня 2021 року ОСОБА_2 подав приватному нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця на користь ОСОБА_1 та про прийняття спадщини за законом.

24 травня 2021 року Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Гребенюком С.М. було видано спадкоємцю ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за номером 362, на земельну ділянку площею 0,0124 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки: :02:025:0164.

Крім того, 24 травня 2021 року до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Гребенюка С.М. звернулася ОСОБА_1 також із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Гребенюк С.М. 19 вересня 2019 року за реєстровим номером 531, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , на земельну ділянку площею 0,0568 га, кадастровий номер: :02:025:0166, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, постановою приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Гребенюк С.М. №71/02-31 від 25 травня 2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0568 га, кадастровий номер: :02:025:0166, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що спадкоємцем не було надано витягу з Державного земельного кадастру щодо вказаної спадкової земельної ділянки.

Дійсно, спадкоємець ОСОБА_1 не змогла надати нотаріусу витяг з ДЗК про земельну ділянку кадастровий номер: :02:025:0166, оскільки 03 травня 2021 року (до видачі свідоцтва про право на спадщину) вона звернулася до інженера землевпорядника ФОП ОСОБА_3 , з приводу виконання проектно-вишукувальних робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, кадастровий номер :02:025:0166, загальною площею 0,0568 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування: АДРЕСА_1 , належної померлому спадкодавцю ОСОБА_4 .

В подальшому ФОП ОСОБА_3 було виконано відповідну технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, кадастровий номер :02:025:0166, загальною площею 0,0568, внаслідок чого було утворено дві нові земельні ділянки, а саме

- кадастровий номер :02:025:0380, загальною площею 0,0100 га із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування: АДРЕСА_1 ;

- кадастровий номер :02:025:0379, загальною площею 0,0468 га із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування: АДРЕСА_1 .

В подальшому 12 травня 2021 року посадовими особами Відділу у місті Чернігові ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області було припинено відповідний запис у Державному земельному кадастрі про земельну ділянку кадастровий номер :02:025:0166, загальною площею 0,0568, та зареєстровано земельну ділянку, кадастровий номер :02:025:0380, загальною площею 0,0100 га та земельну ділянку, кадастровий номер :02:025:0379, загальною площею 0,0468 га, зареєстрованих їх у ДЗК.

Вказані обставини припинення внаслідок поділу земельної ділянки кадастровий номер :02:025:0166, загальною площею 0,0568, на земельну ділянку, кадастровий номер :02:025:0380, загальною площею 0,0100 га та земельну ділянку, кадастровий номер :02:025:0379 в повній мірі підтверджується письмовими поясненнями ФОП ОСОБА_3 , технічною документацією із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,0798 га за адресою: АДРЕСА_2 за якою і були виділені та утворені дві спадкові земельні ділянки кадастровий номер :02:025:0166 та :02:025:0164, технічною документацією із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,0568 га за адресою: АДРЕСА_2 за якою земельна ділянка кадастровий номер :02:025:0166 була розподілена на земельну ділянку кадастровий номер :02:025:0380, загальною площею 0,0100 га та земельну ділянку, кадастровий номер :02:025:0379, загальною площею 0,0468 га, відповідними Витягами з ДЗК про вказані земельні ділянки, викопіюванням та інформацією із офіційного Інтернет-ресурсу «Публічна кадастрова карта України» та іншими письмовими доказами, які додаються до матеріалів цього позову.

Відтак, наведеними вище доказами в повній мірі підтверджується обставина неможливості оформлення позивачем по справі своїх майнових прав на успадковану ним після смерті ОСОБА_5 земельну ділянку, яка до видачі свідоцтва про право на спадщину була фактично розподілена на дві самостійній земельні ділянки, в позасудовому порядку, в зв`язку із чим ОСОБА_1 вимушена звернутися до Деснянського районного суду міста Чернігова за захистом своїх спадкових та майнових прав з даним позовом.

Згідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Приписами ст.ст.1216, 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 2 ст.1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 125 ЗК України України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК України).

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

За ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Вимогами ст.386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Як зазначено в ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Рішенням Європейського суду з права людини у справі " Stretch проти Об`єднаного Королівства Великобританії і Північної Ірландії " від 24.06.03 №44277/98 установлено, що, оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце "непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції", тому позбавлення права особи на майно є неприпустимим.

Згідно п. 32-35 вказаного вище рішення європейського суду з прав людини, майном у значенні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вважається також законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право.

Отже, правова позиція Європейського суду з прав людини полягає в тому, що особа не може відповідати за помилки державних органів при виконанні ними своїх повноважень, а державні органи не можуть вимагати повернення в попередній стан, посилаючись на те, що вони при виконанні своїх повноважень припустилися помилки.

Крім того, слід застосувати п. 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі Федоренко проти України від 30.06.2006 року, в якому визначено, зокрема, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути існуючим майном, або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтувати їх принаймі виправданими очікуваннями щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Тобто, позивач по справі має право на вільне використання свого майна без участі сторонніх для нього осіб в значенні ст. 1 Першого протоколу до конвенції.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.12, 13, 81, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , як за спадкоємцем після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , в порядку спадкування право власності на:

- земельну ділянку кадастровий №:02:025:0380, площею 0,0100 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; місце розташування: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку кадастровий №:02:025:0379, площею 0,0468 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; місце розташування: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В.Требух