ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 січня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду Лобов О.А., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Харківського апеляційного суду про визнання договору дарування недійсним та стягнення моральної шкоди.

в с т а н о в и в :

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Харківського апеляційного суду про визнання договору дарування недійсним та стягнення моральної шкоди визнано неподаною та повернуто позивачу.

Вказану ухвалу судді оскаржено ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження, встановлено, що апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.357 ЦПК України, оскільки при її подачі не сплачено судовий збір.

Відповідно положень ч.2 ст. 357, ч.1 ст. 185, ч.4 ст. 177 ЦПК України, апеляційна скарга, яка не оплачена судовим збором у встановленому розмірі, залишається без руху з наданням строку, для сплати судового збору, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 року у справі № 915/955/15 підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI встановлено ставку судового збору за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на всі ухвали суду без винятку - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб для юридичної особи або фізичної особи підприємця та 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб для фізичної особи.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Викладене також узгоджується із правовими висновками Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року у справі 752/7347/16-ц (провадження № 61-10168сво18) та постановами Верховного суду від 29.01.2019 року у справі № 161/7783/19 та від 13 лютого 2020 року у справі № 337/4898/18.

Згідно з частиною першої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Апеляційна скарга подана 21 грудня 2020 року. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2102 грн, таким чином, судовий збір на ухвалу має бути сплачений у розмірі 420,40 грн.

В апеляційній скарзі скаржником заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового бору.

В обґрунтування заявленого клопотання ОСОБА_1 послався на скрутне матеріальне становище та отримання доходу лише у розмірі 3 000 грн., однак доказів суду не надав.

Відповідно до ч.1 та 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (до подачі апеляційної скарги); єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, або навіть звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З урахуванням вимог статті 13 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи. (абз.1,3 п. 29 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»).

Таким чином, оплаті скаржником підлягає судовий збір у розмірі - 420,40 грн., оригінал квитанції повинен бути наданий суду.

Оплата повинна здійснюватися за реквізитами:

ККД 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)»,

рахунок № UA0016712,

Код за ,

Отримувач -ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101,

Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.).

За таких обставин апеляційна інстанція позбавлена можливості призначити вказану справу до розгляду, а тому необхідно апеляційну скаргу залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.357 ч.2 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 листопада 2020 року залишити без руху, надати строк для усунення недоліків, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

В разі не виконання вимог ухвали апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.А.Лобов