Справа № 462/4483/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 листопада 2021 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Кирилюк А.І.,

при секретарі Бондаренко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визначити частку у спільному сумісному майні, зокрема, що їй на праві власності належить 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 . В обгрунтування своїх вимог, покликається на те, що 11.03.1996 року Виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів було видано свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до якого вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності позивачу та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Державна реєстрація права власності на квартиру була проведена Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, запис №21 від 22.03.1996 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, після смерті якої залишилась спадщина, яка складається з 1/3 частини зазначеної квартири. Державним нотаріусом Сьомої львівської державної нотаріальної контори, Черибою З.В. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частку спадкового майна, згідно якого право власності на 1/6 частину квартири підлягає державній реєстрації. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивача, після смерті якого відкрилась спадщина, яку спадкує відповідач. Оскільки остання ухиляється від явки до нотаріальної контори для визначення часток у праві спільної сумісної власності, для можливості подальшого розпорядження спільним майном, що унеможливлює реалізовувати свої права, як власник майна, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 30.06.2021 року відкрито провадження в справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. /а.с.17-18/

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак його неявка не перешкоджає розгляду даної справи.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялась про дату, час і місце судового засідання , причин неявки не повідомила та не подала відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зі змісту ст.12, 81 ЦПК України убачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд зазначає, що між сторонами виник спір, з приводу визначення частки квартири, яка належить особам на праві спільної сумісної власності.

Судом встановлено, що 11.03.1996 року Виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів було видано свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до якого вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності позивачу та належала ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за життя. /а.с.7

Відповідно до технічного паспорта вищевказаної квартири, загальна площа останньої становить 56,6 кв.м. /а.с.9/

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, що стверджується свідоцтвом про смерть, наявним в матеріалах справи. /а.с.10/

Державним нотаріусом Сьомої львівської державної нотаріальної контори, Черибою З.В. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частку спадкового майна, крім цього зазначено, що право власності на 1/6 частину квартири підлягає державній реєстрації. /а.с.8/

Як убачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 належить 1/6 частина квартири АДРЕСА_1 . /а.с.31-32/

Зі змісту ст.357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У частинах 1, 2 ст.369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Враховуючи те, що з наведеного вбачається, що позивачу належить 1/6 частини квартири, крім цього нею успадковано 1/2 частку зазначеної вище квартири, беручи до уваги те, що домовленості між співвласниками в позасудовому порядку щодо їхніх часток у спільному майні не досягнуто, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення для реалізації позивачем свого права на розпорядження частками в спільному майні.

Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України, вважаю за необхідне понесені у зв`язку з розглядом справи судові витрати, покласти на відповідача.

Керуючись ст. 4, 12, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_1 , у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , становить 1/2 частини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908,00 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 /

Відповідач: ОСОБА_2

Суддя:/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Кирилюк А.І.