П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 221/6592/19

Номер провадження 22-ц/804/491/21

Донецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Зайцевої С.А., Попової С.А.

сторони:

позивач - Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», в особі представника за довіреністю Фацул Марії Валеріївни

відповідач - Горбачова Наталія Миколаївна

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 10 листопада 2020 року, у складі судді Писанець Н.В.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», в особі представника Фацул Марії Валеріївни,

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

20 серпня 2019 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», в особі представника Фацул Марії Валеріївни (далі - АТ «ПУМБ» або Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 33686,39 грн та судові витрати у розмірі 1921 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 22 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал», яке припинилося 19 липня 2016 року шляхом приєднання до ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № GP-5907679. На підставі зазначеного договору відповідачці видано кредит у сумі 15438,33 грн.

Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання передбачені договором, внаслідок чого станом на 23 липня 2019 року утворилась заборгованість в розмірі 33686,39 грн, з яких 8961,81 грн заборгованість за кредитом; 1669,10 грн заборгованість за процентами; 4807,42 грн заборгованість за комісією; 18248,06 грн штрафні санкції

Враховуючи наведене вище, а також те, що на даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, Банк просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 10 листопада 2020 року позов АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № GP-5907679 від 22 січня 2014 року в розмірі 33686,39 грн та сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги АТ «ПУМБ» суд першої інстанції дійшов висновку, що позов є підставним, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 прострочила погашення поточних платежів по кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, та не надала суду жодних доказів на спростування вимог позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

18 грудня 2020 року ОСОБА_1 подала через суд першої інстанції апеляційну скаргу на рішення суду, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Банку частково у сумі 8961,81 грн.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 04 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 11 січня 2021 року справу за позовом АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що зазначення у рішенні про те, що відповідачка не подала відзив на позов не відповідає обставинам справи, оскільки остання подавала заяву про перегляд заочного рішення, в якій наведені обґрунтування безпідставності позовних вимог позивача і по суті це і є відзив на позовну заяву.

Зокрема було зазначено, що позивачем не надано оригіналів доказів та не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів.

В позовній заяві відсутній розрахунок заборгованості, а також в ній не відображено формул або арифметичних дій, за якими розраховані: поточна та прострочена заборгованість за кредитом; відсотки на поточну та прострочену заборгованість за кредитом; загальний залишок заборгованості за відсотками.

Судом не враховано, що оскільки кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною 5 статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Відповідна правова позиція викладена у постановах ВСУ № 9-154цс15 від 30 вересня 2015 року, № 6-2462цс16 від 14 грудня 2016 року, у п.п. 92 - 93 постанови ВП ВС від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.

Судом безпідставно стягнуті штрафні санкції за спірним договором, оскільки відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, та одночасне застосування їх забороняється.

Крім того, відповідно до положень статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція.

Судом також не враховано, що 15 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис за № 10619 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку борг у сумі 15868,33 грн, який за позовом ОСОБА_1 на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області від 17 січня 2020 року по справі № 221/1689/19 визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Позивачка зазначає, що з неї за позовом може бути стягнута лише прострочена заборгованість за сумою кредиту 8961,81 грн.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем до суду не подано.

Процедура розгляду справи апеляційним судом

Враховуючи положення частини 13 статті 7, частини 4 статті 274, частини 1 статті 368 ЦПК України, розгляд даної справи в силу частин 4, 6 статті 19, частини 1 статті 369 ЦПК України, здійснюється в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що 22.01.2014 року між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № GP-5907679. Згідно договору відповідач отримала кредит в розмірі 15438,33 грн.

19.07.2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «ПУМБ», що підтверджується випискою з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Відтак, ПАТ «ПУМБ» є правонаступником ПАТ «Банк Ренесанс Капітал».

За пунктом 2.5 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 15,00 % річних та згідно п.2.4 за користування кредитом позичальник сплачує банку комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,82 % річних.

Згідно п. 2.3 кредитного договору, термін кредитування встановлений на 36 місяців.

Позивач належним чином виконав умови кредитного договору, надав грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених кредитним договором.

Однак, відповідач не повернула отриманий кредит, не сплатила нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за кредитним договором.

У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість за договором № GP-5907679 від 22.01.2014 року, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 08.08.2019 року становить 33686,39 грн та складається із наступного: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 8961,81 грн; прострочена заборгованість за комісією в розмірі 4807,42 грн; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 1669,10 грн; неустойка за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі 18248,06 грн.

У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 21.09.2018 року вих. №215 на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, що підтверджується матеріалами справи. Однак, відповідач належним чином не відреагувала на вимогу та зобов`язань за вищезгаданим договором кредиту не виконала.

2. Мотивувальна частина

Позиція Донецького апеляційного суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Донецький апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам закону не відповідає повністю.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

22 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є АТ «ПУМБ», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № GP-5907679, за яким остання, відповідно до пунктів 2.1.- 2.5. Пропозиції укласти договору (оферта) (далі - Пропозиція), що є невід`ємною частиною договору, отримала грошові кошти в сумі 10700,80 грн, у тому числі на загальні споживчі цілі 8800 грн і на оплату Договору страхування 1900,80 грн., зі сплатою 15 процентів річних за користування кредитом на строк 36 місяців. Договором також передбачена сплата комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,82% (а.с.7 - 9, 15 - 26).

В Пропозиції також наведений графік платежів, яким визначено дату платежу - 22 числа кожного календарного місяця, суми платежу за кредитом та відсотками, платіжні періоди у строк з 22 січня 2014 року по 22 січня 2017 року та розмір комісії у сумі 194,75 грн щомісяця (а.с.7).

Банк належним чином виконав умови кредитного договору, надав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених кредитним договором.

Надання Банком кредитних коштів у розмірі 10700,80 грн підтверджується довідкою про стан і історію заборгованості за кредитним договором № GP-5907679 від 22 січня 2014 року та не заперечувалось відповідачкою, з якого вбачається, що останній платіж за кредитним договором відповідачкою здійснено 30 жовтня 2015 року (а.с.12 - 13, 118 - 120).

Відповідачка не повернула повністю отриманий кредит, не сплатила нараховані відсотки, комісію, та інші платежі за кредитним договором.

За розрахунком Банку, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору № GP-5907679 від 22 січня 2014 року, утворилась заборгованість, яка станом на 08 серпня 2019 року становить 33686,39 грн та складається із наступного: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 8961,81 грн; прострочена заборгованість за комісією в розмірі 4807,42 грн; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 1669,10 грн; неустойка за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі 18248,06 грн (а.с.118 - 120).

На підтвердження заборгованості за кредитним договором Банк надав виписку з рахунку ОСОБА_1 , яка підписана представником позивача Фацул М.В. , повноваження якої на підписання розрахунку заборгованості підтверджується пунктом 1 довіреності на представництво інтересів АТ «ПУМБ» від 05 липня 2019 року, яка відповідає розміру заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом та комісією, наведеному у довідці про стан і історію заборгованості за кредитним договором № GP-5907679 від 22 січня 2014 року (а.с.14, 27 - 28).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог, зокрема, про стягнення неустойки (штрафу, пені) ( частина 1, пункт 1 частини 2 статті 258 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, АТ «ПУМБ» звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 20 серпня 2019 року (а.с.2-4, 30).

По справі 31 жовтня 2019 року Волноваським районним судом Донецької області ухвалювалось заочне рішення про задоволення позову АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 в повному обсязі, яке за заявою останньої було скасовано ухвалою цього ж суду від 13 березня 2020 року (а.с.39 - 42, 46-48, 63, 64).

В заяві про перегляд заочного рішення, позивачкою зазначалось про те, що оскільки кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною 5 статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду за окремими платежами, про що нею було заявлено в суді першої інстанції.

З огляду на наведене вище, враховуючи ті обставини, що за умовами кредитного договору, строк дії якого сплинув 22 січня 2017 року, позивачка щомісячно 22 числа повинна була здійснювати платежі на погашення кредиту, відсотків за користування кредитом та комісії за обслуговування кредитної заборгованості, визначені графіком платежів, останній платіж на погашення яких нею здійснено 30 жовтня 2015 року, та з 23 листопада 2015 року право позивача було порушено, а до суду з даним позовом до ОСОБА_1 . Банк звернувся лише 20 серпня 2019 року,, колегія суддів вважає, що за період до 22 серпня 2016 року позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки позивачкою заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності.

Правовий висновок щодо початку перебігу позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування та визначення позичальнику розміру щомісячних платежів викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі 444/9519/12.

Зокрема, зазначено, якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором (зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу).

Таким чином, вимоги Банку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом, за процентами за користування кредитом та за комісією за обслуговування кредитної заборгованості підлягають задоволенню за період з 22 серпня 2016 року по 22 січня 2017 року, що з урахуванням розміру платежів за кредитом та відсотками за користування кредитом, комісії за обслуговування кредитної заборгованості визначених у графіку платежів, становлять: за кредитом 2130,18 грн (343, 78 грн + 348,14 грн + 353,16 грн + 357,05 грн +361,89 грн + 366,16 грн), за процентами за користування кредитом 89, 84 грн ( 22, 6 грн + 22,70 грн + 17,68 грн + 13,79 грн + 8,95 грн + 4,66 грн), за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 1168,51 грн ( 194,75 грн х 6 місяців).

Визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором, суд приймає до уваги розмір щомісячних платежів, наведений у графіку платежів, оскільки розмір заборгованості по процентам за користування кредитом, наведений Банком у розрахунку заборгованості, що є додатком до позовної заяви та наданий апеляційному суду (а.с.118-120), відрізняється від розміру платежів у графіку заборгованості у бік збільшення на 6, 58 грн та позивачем не наданий детальний розрахунок вказаної заборгованості.

Дійшовши висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості за кредитом 2130,18 грн, за процентами 89,84 грн, за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 1168,51 грн, суд також приймає до уваги ті обставини, що відповідачкою не заявлялось застосування наслідків недійсності правочину.

Апеляційним судом відхиляються доводи апеляційної скарги щодо вчинення 15 листопада 2018 року нотаріального напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. за реєстровим № 10619 за кредитним договором № GP-5907679 від 22 січня 2014 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , оскільки на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області від 17 січня 2020 року, зазначений виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с.83 - 84).

Крім того, вчинення виконавчого напису про стягнення з відповідачки на користь Банку невиплачених коштів не вказане у статті 264 ЦК України в якості окремої підстави переривання перебігу позовної давності, а також не може вважатися діями, що свідчить про визнання боржницею свого боргу, чи прирівнюватись до пред`явлення позову.

Щодо стягнення неустойки ( штрафу)

Звертаючись з позовом, Банком, відповідно до п.6.2 Загальні умови договорів, відкриття та ведення рахунків, нарахований штраф за прострочення платежів від усієї суми простроченої заборгованості в розмірі 18 248,06 грн.

Статтею 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

З матеріалів справи вбачається, що зареєстрованим місцем проживання відповідачки є: АДРЕСА_1 (а.с.5, 6).

Місто Волноваха Донецької області входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, дію якого призупинено розпорядженням від 5 листопада 2014 року № 1079-р, а також визнано таким, що втратило чинність, розпорядженням від 2 грудня 2015 року № 1275-р.

Крім того, місто Волноваха Донецької області входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р.

Тому Банк був зобов`язаний скасувати пеню та штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором з 14 квітня 2014 року.

З огляду на наведене вище, позовні вимоги в частині стягнення штрафу в розмірі 18248,06 грн не підлягають задоволенню.

На наведене вище, суд першої інстанції не звернув уваги та у порушення норм матеріального права, дійшов помилкового висновку про задоволення позову АТ «ПУМБ» у повному обсязі, що є підставою для скасування рішення.

Щодо судового збору

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з даним позовом Банком сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн (а.с. 1).

При подачі апеляційної скарги позивачкою ОСОБА_1 сплачено судовий збір 2881,50 грн (а.с. 98).

Оскільки позовні вимоги Банку про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенні в сумі 3388,11 грн. (2130,18 грн + 89,14 грн + 1168,51 грн), що становить 10,06% від заявлених Банком позовних вимог (3388,11 грн. х 100 : 33686,39 грн), з ОСОБА_1 на користь Банку підлягає стягненню судовий збір у розмірі 193,25 грн.

Відповідно апеляційна скарга відповідачки задоволена на 89,94 % (100% - 10,06%), що відповідно до положень частини 1 статті 141 ЦПК України є підставою для стягнення з АТ «ПУМБ» на користь ОСОБА_1 судового збору 2591,62 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Волноваського районного суду Донецької області від 10 листопада 2020 року підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 10 листопада 2020 року скасувати повністю.

Позов Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (місце знаходження: 04070, м.Київ, вул. Андріївська, 4, ) заборгованість за кредитним договором № GP-5907679 від 22 січня 2014 року станом на 08 серпня 2019 року, яка складається з заборгованості за кредитом 2130 (дві тисячі сто тридцять) гривень 18 копійок, за процентами 89 (вісімдесят дев`ять) гривень 84 копійки, за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 1168 (одну тисячу сто шістдесят вісім) гривень 51 копійку.

В решті частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (місце знаходження: 04070, м.Київ, вул. Андріївська, 4, ) судовий збір у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції 193 гривні 25 копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (місце знаходження: 04070, м.Київ, вул. Андріївська, 4, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції 2591 гривню 62 копійки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 01 лютого 2021 року.

Судді: Т.Б.Ткаченко

С.А.Зайцева

С.А.Попова