ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4689/21 Провадження № 2/636/1847/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про повернення позовної заяви у зв`язку з невиконанням

ухвали про залишення позову без руху

29 листопада 2021 рокумісто Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Гуменний З.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики у сумі 2660000,00 грн. в рахунок стягнення основного боргу; 2660000,00 грн. в рахунок стягнення штрафу за порушення зобов`язань за договором позики.

Позовна заява була подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України.

Так, позивачем навіть не надано повністю номер засобу зв`язку відповідача, вказано лише перші дві цифри. Також не вказана повна адреса проживання позивача і номер засобу зв`язку, оскільки за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться учбовий заклад.

Крім того, до позовної заяви не додана квитанція про сплату судового збору, а лише вказано про звільнення від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», однак документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону до позовної заяви не додані.

До того ж, до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження позовних вимог. До того ж вказані у позові додатки відсутні, про що складений акт від 13.10.2021.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом, однак позивачем не додано жодного докази щодо підтвердження позовних вимог.

Крім того, позовна заява не містить, як того вимагає п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору з відповідачем.

В порушення п. 7 та п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, у позові не зазначені відомості про те, чи здійснювалися заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо так, то які; не зазначено наявність або відсутність доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою та не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

До того ж, у позові зазначено, що відповідач проживає у м. Харкові та не надано відомостей щодо наявності майна відповідача у м. Чугуєві та на території Чугуївського району, тому справа підлягає розгляду за місцем реєстрації відповідача, що свідчить про не підсудність справи Чугуївському міському суду, оскільки відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Тому позовна заява ухвалою від 21.10.2021 була залишена без руху з наданням строку для виправлення недоліків у строк 10 днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху. Ухвала суду про залишення позовної заяви без руху повернута до суду без вручення з відміткою за закінченням терміну зберігання, а номер свого мобільного телефону позивач у позові не вказала. Також на конверті проставлені відмітки про залишення повідомлення про отримання поштового відправлення 23.10.2021 та 29.10.2021.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, позивачем направлений позов до суду 12.10.2021 і станом на 29.11.2021 позивач жодного разу особисто не звертався, навіть не телефонував. Крім того, судом 13.10.2021 позивачу було направлено акт про відсутність додатків у позові, який також повернутий за закінченням терміну зберігання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Отже позивачем не усунуто недоліки, визначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху. Відсутність вказаних в ухвалі обставин перешкоджає відкриттю провадження з дотриманням вимог процесуального законодавства та призначення справи з врахуванням строків розгляду.

Відповідно ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185, 258-260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15- днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя