справа №619/4394/20
провадження №2/619/164/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Овсяннікова В.С.,

за участю секретаря судового засідання - Матлахової Т.С.,

позивача - ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Пересічанська селищна рада Дергачівського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2., третя особа - Пересічанська селищна рада про визнання за нею права особистої приватної власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову вказує, що її дід ОСОБА_3 та баба ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, про що було видано свідоцтво серія НОМЕР_1 від 01.06.1948, актовий запис №30.

В зареєстрованому шлюбі у них були народжені діти - донька ОСОБА_2 1958 року народження, та донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, - матір позивачки.

Дід позивачки, ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Баба, ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

20 травня 1969 її тітка, ОСОБА_2, уклала шлюб з ОСОБА_6, про що було видано свідоцтво про одруження серія НОМЕР_2, шлюб був зареєстрований у Пересічанськїй селищній раді Дергачівського району Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис від 20 травня 1969 за актовим записом № 29, в зазначеному свідоцтві про одруження її дошлюбне прізвище зазначено «ОСОБА_2».

В зареєстрованому шлюбі у них народилися діти: ОСОБА_7, 1972 року народження, та ОСОБА_8, 1981 року народження.

ЇЇ мати ОСОБА_5 перебувала в зареєстрованому шлюбі з її батьком ОСОБА_9, їхній шлюб був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від 19.10.1983.

Позивач - ОСОБА_1, народилась ІНФОРМАЦІЯ_4, в с. Пересічне Дергачівського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_4, яке видане Пересічанським РАГС Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 84.

Матір ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

У баби позивачки, ОСОБА_4, була рідна сестра - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Сестра її баби, ОСОБА_10, зареєструвала шлюб 30.10.1950 з ОСОБА_11, про що було видано свідоцтво про одруження, серія НОМЕР_5 від 23 квітня 1953 року.

В зареєстрованому шлюбі у них були народжені діти: ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_8

ОСОБА_11, чоловік двоюрідної баби позивачки, помер ІНФОРМАЦІЯ_9.

Рідна сестра померлої баби позивачки, ОСОБА_10, померла ІНФОРМАЦІЯ_10.

ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_11.

ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_12.

Позивач вказує, що саме вона допомагала своїм двоюрідним дядькам ОСОБА_13 та ОСОБА_12 після смерті їх батьків вести домашнє господарство, готувати їжу. Також допомагала своєму двоюрідному дядьку ОСОБА_12 в похованні його рідного брата ОСОБА_13, коли той помер.

В подальшому саме вона допомагала ОСОБА_12 в веденні домашнього господарства, коли він залишився один, та доглядала його, коли він хворів, а також поховала його за власні кошти.

Позивач зазначає, що вона є спадкоємицею після смерті свого двоюрідного дядьки ОСОБА_12, померлого ІНФОРМАЦІЯ_12, який на час відкриття спадщини був зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1, який є спадкоємцем після померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 брата - ОСОБА_13, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, який є спадкоємцем після померлої ІНФОРМАЦІЯ_10 матері - ОСОБА_10, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, яка є спадкоємцем після померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 чоловіка - ОСОБА_11.

Після смерті двоюрідного дядьки позивачки ОСОБА_12 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (колишній АДРЕСА_1).

Вказаний житловий будинок належав ОСОБА_11, чоловіку її двоюрідної баби, ОСОБА_10 та батькові її двоюрідного дядька, ОСОБА_12, на підставі Договору на право забудови і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого державним нотаріусом 3-ї міської Харківської державної нотаріальної контори 08.03.1954 року за реєстровим № 1-3398.

Відповідно до Довідки № 25 від 20.01.2020 року, виданої Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради», право власності на вищезазначений житловий будинок не зареєстровано, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі позивачці свідоцтва на спадщину за законом на нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1.

Тому вона змушена для визнання свого права власності на спадщину за законом звернутись до суду з цим позовом.

Позивач просить визнати за нею право приватної власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями, літ. «А-1», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею - 56,30 кв.м., житловою - 40,90 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_12, померлого ІНФОРМАЦІЯ_12.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, вказаних у ньому.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши письмові матеріали справи, встановив такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що рішенням № 820 виконавчого комітету Дергачівської ради депутатів трудящих Харківської області від 24 вересня 1953 року «Про відвід земельної ділянки під індивідуальне будівництво ОСОБА_11 в АДРЕСА_1 предоставлено право індивідуального будівництва на земельну ділянку в селищі АДРЕСА_1 площею 1008 кв.м. (а.с. 24).

Відповідно до копії договору на право забудови і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого державним нотаріусом 3-ї міської Харківської державної нотаріальної контори 08.03.1954 року за реєстровим № 1-3398 ОСОБА_11 було відведено земельну ділянку для будівництва житлового одноповерхового дерев'яного будинку житловою площею 29,2 кв.м., з кількістю кімнат - дві. Забудовник зобов'язується розпочати будівництво не пізніше 01.04.1954 та закінчити його не пізніше - 01.04.1957. По закінченню будівництва на протязі 5-ти днів забудовник зобов'язаний повідомити комунгосп, який перевіряє і складає акт про виконання будівництва (а.с.24-25).

ОСОБА_1. ставить питання про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_12.

ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_11, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.08.2012 Серія НОМЕР_6, виданим Виконкомом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області. (а.с. 12).

ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_12, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15.04.2014 Серія НОМЕР_7, виданим Виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області. (а.с. 12).

Їх батько ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_9, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.01.1988 Серія НОМЕР_8, виданим Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області. (а.с. 13).

Мати - ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_10, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.05.1997 Серія НОМЕР_9, виданим Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області. (а.с. 14).

Згідно постанови державного нотаріуса від 05.08.2020 №1135/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спіринй будинок.

Розглянувши документи, подані ОСОБА_1., державний нотаріус встановила, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо з наступних підстав.

Спадкоємцем було надано договір на право забудови і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого державним нотаріусом 3-ї міської Харківської державної нотаріальної контори 08.03.1954 року за реєстровим № 1-3398.

Відповідно до довідки №25 від 20.10.2020, виданої Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради», право власності на вищезазначений будинок не зареєстровано. Також наявні суперечності в адресі та нумерації будинку.

У вищевказаному договорі нумерація значиться як «1-В»; згідно довідки, виданої Пересічанською селищною радою - номер будинку значиться як «1»; згідно технічного паспорту - «1/64». Також по різному зазначається назва вулиці: АДРЕСА_1. Державний нотаріус вказала, що за наданими документами немає можливості стверджувати, що житловий будинок АДРЕСА_1, належить ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.9-10).

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Як зазначає позивачка, ОСОБА_10 є рідною сестрою її баби ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, а ОСОБА_11, на ім'я якого виділено земельну ділянку, є її чоловіком.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до положення ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених Законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

У 1957 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року.

Згідно з пунктами 6, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції).

Зокрема, за пунктом 10 цього переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу від 26 серпня 1948 року, є затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію.

Позивачкою не надано жодного документу щодо реєстрації права власності на спірний будинок та взагалі його побудови, здачі до експлуатації; акту побудови та збереження.

Наявні на а.с. 26, 27 ксерокопії довідок щодо реєстрації у будинку спадкодавців не свідчить про побудову будинку, здачу його експлуатації та придатності до проживання.

Крім того, ці довідки не містять посилання на підставі яких документів вони видані.

Відповідно до довідки № 25 від 20 січня 2020 року, виданої КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради», на яку посилається державний нотаріус, право власності на спірний житловий будинок не зареєстровано.

Також позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Однак, ОСОБА_11 земельна ділянка виділена за адресою - АДРЕСА_1 (а.с. 24)

Будь-яких підстав зміни адреси позивачкою не зазначено та доказів цьому не надано.

Також з наданих документів неможливо встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_10 є рідною сестрою ОСОБА_4.

В матеріалах справи є ксерокопія свідоцтва про народження ОСОБА_10 (а.с. 16); свідоцтва про народження ОСОБА_4 відсутнє.

Вимога про встановлення відповідних фактів не ставиться.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 16, 182, 328, 1268, 1270 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», п. п. 6, 7 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966, ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 81, 83, 133, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Пересічанська селищна рада Дергачівського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом 30 днів з дня отримання ними копії рішення.

Рішення набирає законної сили протягом 30 днів з дня його проголошення, або протягом 30 днів з дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Сторони:

Ткаченко Наталія Андріївна, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження, РНОКПП НОМЕР_10, адреса реєстрації: АДРЕСА_2.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_13, адреса реєстрації: АДРЕСА_3.

Пересічанська селищна рада Дергачівського району Харківської області, , місцезнаходження: вул. Захисників, 5, с. Пересічне, Дергачівський район, Харківська область.

Повний текст рішення виготовлено 01.02.2021.

Суддя В. С. Овсянніков