Пров. №2-др/766/5/21
29 січня 2021 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Казеєва Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Риженка Дениса Олеговича про розподіл судових витрат з оплати професійної правничої допомоги в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Механічний завод» до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,-
26.10.2020 року Херсонським міським судом Херсонської області ухвалено рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Механічний завод» до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, до закінчення судових дебатів адвокатом Риженком Д.О. заявлено про надання протягом 5 днів доказів витрат на правову допомогу.
02.11.2020 року представником відповідача подано клопотання про долучення доказів понесених судових витрат з оплати професійної правничої допомоги на загальну суму 15 000,00 грн., до якого додано акт прийняття наданої правничої допомоги, опис наданої правничої допомоги, доповнення № 1 до договору про надання правничої допомоги від 30.10.2020 року, договір про надання правничої допомоги від 20.02.2019 року. Докази подані у встановлені строки, з урахуванням приписів ч.3 ст. 124 ЦПК України.
Від ТОВ «Механічний завод» надійшло клопотання про відмову у відшкодуванні суми понесених судових витрат. Вважає, що підготовка до розгляду справи тривалістю 10 годин є загальною та незмістовною, не відповідає критерію необхідності, що не відповідає вимогам ст. 137 ЦПК України та не підлягає відшкодуванню. Затрата 5 годин на підготовку відзиву також не відповідає реальному обсягу робіт та часу, 2 години витрачено на вивчення заяви про збільшення позовних вимог, якою фактично виправлено описку у тексті позовної заяви через описку у висновку експерта. Крім того, не додано доказів понесення судових витрат. Звертав увагу на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у Постанові від 19.02.2020 року по справі № 755/9215/15-ц.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Від учасників справи надійшли заяви про розгляд питання у їх відсутність.
Суд ухвалив на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України розглянути справу у відсутність належним чином повідомлених учасників справи або їх представників.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи в межах, необхідних до розгляду питанння щодо судових витрат, виходить з наступнього.
Відповідно до п. 2 ч.5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат.
Відповідно до п. 5 ч.7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Представником відповідача подані докази понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2)необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»)
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного суду від 19.02.2020 року справа №755/9215/15-ц.
За п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача .
За ч.5 ст. 141 ЦПК України у випадку, якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.
За ч.1 ст. 133 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Першою заявою по суті спору для відповідача є відзив на позов.
Стороною відповідача не поданий окремий розрахунок суми судових витрат, але сам відзив (останній абзац) містить інформацію, що орієнтований розмір судових витрат, які відповідач очікує понести у вигляді витрат на правову допомогу складає 20 000,00 грн. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у відзиві відсутній.
За приписами ч.5 ст. 141 ЦПК України у випадку, якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.
Стягнення судових витрат фактично порушує права власності сторони, з якої вони стягуються. Тому, якщо суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу не достатньо розгляне особливості справи та не встановить баланс між інтересами сторін, змусить сторону нести надмірний індивідуальних тягар. В такому випадку відбудеться порушення Статті 1 Протоколу №1 (захист власності) Європейської Конвенції з прав людини.
Суд не приймає до уваги доводи сторони позивача щодо відсутності доказів фактичної сплати витрат адвокату, оскільки за доповненням договору така виплата здійснюється протягом 5 днів з моменту фактичної виплати Клієнту визначеного судом розміру компенсації витрат на професійну правничу допомогу.
Оцінивши надані суду докази представником відповідача про витрати на професійну правничу допомогу, враховуючи особливості справи та її складність, неподання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, відсутності реального розрахунку вартості години роботи адвоката, суд вважає їх неспівмірними складності справи. Крім того, суд враховує процесуальну поведінку сторони відповідача, якою не було надано протягом розгляду справи саме орієнтовного розрахунку сум витрат, а після розгляду справи надані лише докази ймовірно витрачено часу, суд дійшов висновку про зменшення суми витрат до 5000,00 грн.
Керуючись ст.ст.137, 141, 258-261, 265, 270 ЦПК України, суд
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Механічний завод» (код юридичної особи 30667065, місцезнаходження: м.Херсон, Миколаївське шосе, 5 км) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп).
Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в апеляційному порядку повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду.

Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в апеляційному порядку повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду.

СуддяО. В. Ус