ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/488/21 Справа № 2-1951/11 Суддя у 1-й інстанції - Дячков С. В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
УХВАЛА

25 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Красвітної Т.П., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

заяву Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради про роз`яснення судового рішення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 травня 2012 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Толока", Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Заводського РВ Дніпродзержинського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області, Орган опіки та піклування виконкому Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2011 року позивач звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Толока", Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Заводського РВ Дніпродзержинського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області, Орган опіки та піклування виконкому Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову посилався на те, що він є наймачем квартири АДРЕСА_1 . У квартирі значаться зареєстрованими відповідачі по справі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та неповнолітній син останньої ОСОБА_4 .

Він, як наймач квартири, у зв`язку з тим, що відповідачі не знялися з реєстрації з квартири, змушений нести додаткові витрати по оплаті за житлово-комунальні послуги.

Просив постановити рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловою площею у спірній квартирі.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 травня 2012 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_1 .

Зобов`язано відділення громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Заводського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області скасувати реєстрацію відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 .

Додатковим рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 січня 2019 року вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Судове рішення є незаконним, необґрунтованим й таким, що ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 травня 2012 року та додаткове рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 січня 2019 року - скасовано та ухвалене нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Толока", Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Заводського РВ Дніпродзержинського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області, Орган опіки та піклування виконкому Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - відмовлено.

01 жовтня 2020 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2019 року, в якій заявник просить роз`яснити постанову щодо її виконання у зв`язку зі смертю сторони по справі під час провадження.

Заява мотивована тим, що позивач у справі - ОСОБА_2 помер - ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у Чеській Республіці, та був знятий з реєстраційного обліку 04.09.2018 року з адреси: АДРЕСА_1 у зв`язку зі смертю.

На момент смерті ОСОБА_2 у неприватизованій квартирі за вказаною адресою залишились зареєстрованими його діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У зв`язку зі смертю сторони по справі під час провадження, заявник просив роз`яснити постанову щодо її виконання.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для роз`яснення судового рішення, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

За змістом зазначеної норми процесуального права, рішення суду може бути роз`яснено, у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові питання та вирішувати невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення ухваленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації. Якщо у заяві про роз`яснення рішення фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Положеннями пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" № 14 від 18.12.2009 року визначено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо практично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Отже, діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим, яке полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Важливою умовою надання роз`яснення суду є правило, за яким суд не повинен змінювати тексту рішення. Отже, суд не має права під виглядом роз`яснення рішення хоча б частково змінювати його, а відтак, роз`яснення рішення - це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі, але не внесення змін у сутність рішення і не вирішення тих питань, що не були предметом судового розгляду.

Роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, які можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Роз`яснено може бути рішення суду, якщо без такого роз`яснення його реалізація є ускладнена, оскільки спостерігається значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення формальних недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту, викладення рішення суду у більш ясній та зрозумілій формі. При цьому конкретного та вичерпного переліку критеріїв для визнання рішення незрозумілим процесуальний закон не визначає, але з його змісту слідує, що обґрунтування щодо незрозумілості має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

До такого висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, в ухвалах від 18 жовтня 2018 року по справі № 823/867/16, від 21 серпня 2018 року по справі № 803/3805/15. Касаційний суд відмовив у задоволенні заяв про роз`яснення судового рішення, виходячи з того, що із зазначених заявниками мотивів звернення не вбачалося зв`язку між порушеними питаннями та змістом винесеного рішення. Тобто, заявники не вказали, у чому саме полягає нечіткість, незрозумілість останнього та неточність формулювань, застосованих в рішенні суду, та що викликає труднощі у розумінні його змісту. Верховний Суд підкреслив необхідність чіткого визначення в заяві про роз`яснення судового рішення, у чому саме полягає незрозумілість його змісту, які формулювання викликають труднощі у його розумінні або виконанні.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим.

Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Виходячи з даної норми, роз`яснення рішення - це засіб усунення його недоліків, тобто уточнення і більш ясний виклад дійсного змісту рішення з метою уникнення помилок при його виконанні.

Якщо у заяві про роз`яснення рішення фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у рішенні є незрозумілим, в чому полягає неясність рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 814/907/16.

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Постанова Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2019 року викладена повно і чітко, не містить протиріч і не допускає неоднозначного тлумачення, та відповідає вимогам, зазначених у статтях 382-384 ЦПК України, а в поданій заяві не наведено обставин, що підтверджують наявність труднощів її розуміння.

Колегія суддів звертає увагу на те, що резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції від 23 липня 2019 року року не допускає різного тлумачення, а обставини, які, як на думку заявника, стали підставою для подання заяви про роз`яснення постанови апеляційного суду, не можуть слугувати підставою для роз`яснення резолютивної частини вищевказаної постанови апеляційного суду, оскільки не відповідають правовій природі та призначенню статті 271 ЦПК України.

Тобто доводи заявника, які викладені в заяві про роз`яснення постанови апеляційного суду, не є підставою для роз`яснення рішення суду у відповідності до вимог ст. 271 ЦПК України.

Також, колегія суддів звертає увагу заявника, що Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради не є стороною по справі та не має процесуального права на роз`яснення рішення у розумінні ст. 271 ЦПК України.

Крім того, як було підтверджено представником заявника у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради не є юридичною особою, тому не має процесуального права звертатися із заявами до суду.

Проте, колегія суддів враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 19.08.2020 у справі № 320/7439/16-ц, згідно якої процесуальним законодавством не передбачено повноваження суду відмовляти у прийнятті заяви про роз`яснення рішення та повертати її заявнику.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що заява про роз`яснення судового рішення підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 260, 261, 271 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради про роз`яснення судового рішення - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

М.Ю. Петешенкова