Справа № 211/7431/21
Провадження № 2/211/3518/21
У Х В А Л А

іменем України

про повернення заяви про забезпечення позову

30 листопада 2021 року суддя Довгинцівського районного суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Сарат Н.О. розглядаючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. № 241732 від 27.06.2021 року таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який ним оскаржується, посилаючись на те, що в нього немає заборгованості перед фінансовою установою, а невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, за час слухання справи, навіть за наявності судового рішення, що встановлює факт незаконності вимог до нього, повернути втрачені кошти та майно буде неможливо, тому просить задовольнити заявлені вимоги.

Однак заява не відповідає вимогам ЦПК України.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову визначено статтею 151 ЦПК України

Так, частиною 6 статті 151 ЦПК України встановлено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Зазначені у частинах першій, шостій статті 151 ЦПК України вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову є загальним, тобто такими, що поширюються на усі випадки звернення до суду із заявою про забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 22-з/824/615/2020 (провадження № 61-12421ав20).

За змістом підпункту 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову, яка подається фізичною особою, сплачується судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день подачі позовної заяви складає 454,00 грн.

Всупереч зазначеним нормам ОСОБА_1 документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі, до заяви про забезпечення позову не додала.

При цьому в тексті заяви ОСОБА_1 посилається на постанову Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 643/2870/18, з системного аналізу якої, якщо споживачі звільняються від сплати судового збору при подачі позову до суду, то і при подачі заяви про забезпечення позову він також, як споживач, звільнений.

З вказаним твердженням суд не погоджується, оскільки Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, в постанові від 14 червня 2021 року у справі № 308/8567/20 (провадження № 61-3480сво21) зазначив, що у випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Колегія суддів Великої Палати Верховного Суду в постанові від 21 березня 2018 року по справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18) зазначила, що порушені права споживачів відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді.

Таким чином, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору лише при подачі позовної заяви, як споживач послуг.

Відповідно до частини 10 статті 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на наведене суд приходить до висновку про повернення заявнику заяви про забезпечення позову, а також вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що вона не позбавлена можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, суд

постановив:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 30 листопада 2021 року

Суддя: Н. О. Сарат