Ухвала

29 січня 2021 року

м. Київ

справа № 381/1886/16-ц

провадження № 61-736ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фастівської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про скасування рішень Фастівської міської ради та визнання недійсним державного акту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подала 15 січня 2021 року до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року.

На підставі касаційної скарги ОСОБА_1 не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження.

Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження.

Оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена 24 лютого 2020 року. Відомості про складання повного тексту відсутні. Касаційна скарга ОСОБА_1 подана до канцелярії Верховного Суду 15 січня 2021 року, що підтверджується відповідною відміткою на касаційній скарзі. Тобто з пропуском, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 25 березня 2020 року.

У клопотанні, яке додане до касаційної скарги, ОСОБА_1 порушує питання про його поновлення. Клопотання мотивоване тим, що постанова суду апеляційної інстанції була оскаржена до Верховного Суду в строк. Потім в своїй поштовій скриньці вона виявила рекомендований лист, направлений Верховним Судом про усунення недоліків, який не був вручений особисто і вже пройшли строки, вказані в ухвалі Верховного Суду. Про що звернулася зі скаргою до керівника поштового відділення і отримала усну відповідь про те, що під час повного карантину рекомендовані листи не вручаються особисто. Отримавши ухвалу Верховного Суду здійснила доплату судового збору. Квитанцію та ухвалу направила своєму представнику, яка мешкає в місті Фастів та отримала консультацію, що з 02 квітня діяло правило, що процесуальні строки «автоматично» продовжуються на строк дії карантину. Після отримання повернутої касаційної скарги, особа, яка подала первісну касаційну скаргу, відновила зв`язок з представником, яка представляла її інтереси з 2016 року. Підтвердила, що на виконання ухвали Верховного суду направляла до Верховного Суду в електронному вигляді матеріали, але особа, яка подала касаційну скаргу, не отримала доказів направлення уточненої касаційної скарги, які не збереглися.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Однак, вказані підстави не можна вважати поважними у зв`язку із наступним. Аналіз змісту клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, свідчить, що ухвалою Верховного Суду первісна касаційна скарга ОСОБА_1 була залишена без руху для усунення недоліків, ухвала Верховного Суду вручена ОСОБА_1 . Однак, ОСОБА_1 вимоги вказаної ухвали не усунула, у зв`язку із чим касаційну скаргу ухвалою Верховного Суду повернуто. ОСОБА_1 не обґрунтовує те, чому вона була позбавлена можливості виконати вимоги ухвали Верховного Суду та усунути вказані судом недоліки касаційної скарги, з урахуванням того, що платіжне доручення про доплату судового збору, додане до касаційної скарги, датоване 30 квітня 2020 року. Окрім цього, як зазначає ОСОБА_1 , повернуті матеріали з ухвалою Верховного Суду вона отримала. Однак, із повторною скаргою ОСОБА_1 звернулася лише 15 січня 2021 року.

На підставі викладеного згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу, має право звернутися до суду касаційної інстанції зі заявою про поновлення строку на касаційне оскарження і навести інші підстави для поновлення строку та подавши відповідні докази.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Тлумачення вказаних норм ЦПК України свідчить, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

З урахуванням викладеного, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), обґрунтувати неправильне застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права і надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар