СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18446/21

пр. № 2/759/6113/21

15 листопада 2021 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3 .

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, однак з 2015 року він у даній квартирі не проживає, оплату комунальних послуг не проводить, а тому його реєстрація за вказаною адресою носить формальний характер та чинить перешкоди в користуванні власністю.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.09.2021 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників (а.с. 17-18).

28.10.2021 року відповідач подав до суду заяву про визнання позову (а.с. 24).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 15.03.2011 року, виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 89-С/ГР від 03.03.2011 року, квартира за адресою: АДРЕСА_4 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с. 2).

Відповідно до листа Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 10.08.2021 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Згідно поданої 28.10.2021 року заяви, відповідач позовні вимоги про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі визнає у повному обсязі, зазначивши, що в цій квартирі не проживає протягом тривалого часу, має інше житло, а тому не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 24).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як встановлено судом, відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі, за місцем своєї реєстрації не проживає протягом тривалого періоду часу, має інше житло, а тому його реєстрація за даною адресою носить формальних характер та чинить перешкоди позивачу у здійсненні права власності.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що також кореспондується з частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Крім цього, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню решта сплаченого ним судового збору в сумі 454 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 200, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3 .

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп., сплаченого при подачі позову відповідно квитанції № QS20399821 від 01.09.2021 року на рахунок UA0026009, банк отримувача - Казначейство України (код банку отримувача: 899998), код отримувача 37993783.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Т.В. Кириленко