Провадження №: 2/755/8489/21
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"25" листопада 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на Ѕ частину квартири, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м. Києва 03.11.2021 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на Ѕ частку квартири, яка передана у провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09.11.2021 позовна заява була залишена без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання ухвали.

19.11.2021 до суду від позивача надійшла заява щодо долучення квитанції до матеріалів справи та відкриття провадження по справі.

Вивчивши зміст поданих документів, доходжу наступного.

Так, підставами для залишення позовної заяви без руху слугувало те, що у порушення вимог ч. 2 ст. 83, п.п. 3, 5 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 176, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивачем не долучено до позовної заяви будь-яких доказів, що підтверджують реальну вартість спірного майна на момент пред`явлення позову, а також не обґрунтовано наведену ціну позову. Таким чином, позивачу слід було надати докази на підтвердження реальної вартості спірного майна на момент пред`явлення позову та виходячи з цього сплатити судовий збір згідно з вимогами законодавства України, а у випадку, якщо на момент пред`явлення позову встановити точну ціну позову неможливо, судовий збір попередньо був визначений судом у сумі 11 350,00 грн за позовну вимогу майнового характеру.

До своєї заяви, що подана на виконання ухвали суду від 09.11.2021, позивач долучив квитанцію про сплату судового збору у сумі 5 219,00 грн. Позивач послався на те, що оскільки у 2021 році максимальний розмір судового збору у справах про поділ майна подружжя становить 6 810,00 грн, то загальна сума судового збору, що підлягає сплаті ним при зверненні до суду з цим позовом, складає 6 810,00 грн за позовну вимогу про поділ майна та 908,00 грн про встановлення факту. При цьому, 2 500,00 грн судового були ним сплачені раніше.

Таким чином убачається, що позивач у повній мірі не усунув недоліків позовної заяви, що були викладені в ухвалі суду від 09.11.2021, не надав доказів, що підтверджують реальну вартість спірного майна на момент пред`явлення позову, не обґрунтував наведену ним ціну позову, а також, у випадку, якщо на момент пред`явлення позову встановити точну ціну позову неможливо, не сплатив судовий збір у розмірі, що був попередньо визначений судом у сумі 11 350,00 грн за позовну вимогу майнового характеру.

Щодо посилань позивача на ст. 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої, на його думку, за поділ майна подружжя стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму і не більше 3-х розмірів прожиткового мінімуму в Україні, то таке твердження не відповідає дійсності, оскільки вказана норма визначає розмір судового збору при поданні позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Суддею встановлено, що позивач при зверненні до суду за захистом свого порушеного права не виконав вимоги процесуального законодавства, які містяться в ст.ст. 175, 177 ЦПК України, внаслідок чого постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху, яка набрала законної сили з моменту її підписання суддею, та надано строк для їх усунення. В подальшому позивач при наданні до суду документів не виконав приписи ч. 2 ст. 83, п.п. 3, 5 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 176, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, що свідчить про неусунення недоліків відповідно до ухвали суду та є підставою для повернення позовної заяви позивачеві.

Частиною 7 ст. 185 ЦПК України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на Ѕ частину квартири - вважати такою, що не подана, та повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: