Справа № 559/794/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 січня 2021 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні з викликом сторін в залі суду м.Дубно цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що звідповідачем по справі перебуває у шлюбі з 15 травня 2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайоного управління юстиції у Рівненській області. Від шлюбу мають малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

З січня 2020 року з відповідачем проживають окремо. Вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не бере, матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Домовленості щодо стягнення аліментів між ними не досягнуто, що змусило її звернутись до суду. Відповідач є фізично здоровим, може працювати та сплачувати аліменти на утримання сина. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, в розмірі 2500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитигною повноліття.

Позивачка, згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, на виклик суду не з`явився, до суду повернулися конверти з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі,зареєстрованому 15.05.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайоного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №114 (а.с. 7).

Від шлюбу мають сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свідоцтві про народження якого сторони зазначені батьками (а.с. 8).

Згідно інформації амбулаторії 33 КНП «ЦПМСД» Дубенської міської ради, дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на «Д» обліку з діагнозом: рекурентні обструктивні бронхіти, часто хворіючи дитина (а.с. 9).

Як свідчить виписка з медичної картки стаціонарного хворого №5471, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має заключий діагноз:змішана астма бронхіальна астма 2 персистуючий перебіг ст. загострення ДН1 (а.с. 23).

Частиною 1 ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд враховує, що відповідач є працездатним, має можливість сплачувати аліменти, та вважає, що є підстави для призначення аліментів у розмірі 2500 гривень на дитину щомісячно. Вказаний розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку та потреб дитини, яка хворіє на бронхіальну астму. Тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вимоги позивачки відносно індексації аліментів задоволенню не підлягають, враховуючи наступне. Частиною 1 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, державним виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. Тобто обов`язок проведення індексації покладено на виконавця, в провадженні якого перебуває виконавче провадження зі стягнення аліментів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України 840 гривень 80 копійок судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 137, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 180-185 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 РНОПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 05 травня 2020 року і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (в особі Державної судової адміністрації України) 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Р.В. Ралець