Справа № 466/6204/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

в складі: головуючої судді Зими І.Є.

при секретарі Колодій Я.П.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

14.07.2021р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою та просить ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 08.06.2015р. року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зокрема з 1/5 частки заробітку (доходу) платника аліментів, до 1/10 частки його заробітку (доходу) але не менше ніж 2 прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку, встановленого законом, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 08.06.2015 року ухвалено стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% встановленого Кабміном прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.05.2015р. до досягнення дитиною повноліття.

21.08.2016р. у незареєстрованому шлюбі між ним та ОСОБА_6 , народилася донька - ОСОБА_7 . Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 16.02.2017р. ухвалено стягувати з нього аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання вказаної дитини в розмірі 1/5 частки його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.11.2016р. до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 17.03.2017р. частково задоволено позов батьків позивача - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про стягнення з нього щомісячно аліментів на їх утримання, а саме - на кожного по 1/15 частини із всіх видів його доходу, довічно.

Позивач зазначає, що 19.06.2019 року між ним та ОСОБА_8 зареєстровано шлюб, відтак у нього змінився сімейний стан. Також, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 19.05.2021р. змінено розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь матері ОСОБА_9 , збільшивши розмір аліментів до 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили, та довічно.

За таких обставин, позивач зазначає, що з моменту ухвалення рішення про сплату аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/5 частини із всіх видів його доходу, минув значний період часу, у нього народилась донька від іншої жінки, з якою він зареєстрував шлюб, а також він здійснює виплату аліментів на утримання батьків, що вплинуло на його майновий стан.

Крім того вказує , що сумарний розмір стягнення з нього аліментів становить 67 % від його доходів , що перевищує, встановлений ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» максимально допустимий розмір усіх відрахувань від заробітної плати.

При цьому розмір аліментів, що стягується з нього на утримання сина ОСОБА_12 , в 7-9 разів перевищує розмір, рекомендований Сімейним кодексом України. Вважає, що сума аліментів на забезпечення сина є значно завищеною, оскільки неповнолітня дитина у силу свого віку та розвитку потребує значно менше коштів на щоденні витрати. Крім того, з сином він проводить час, купує йому необхідні речі, тобто несе й додаткові витрати на дитину.

Ухвалою судді від 02 серпня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила такі задовольнити. Позивач ОСОБА_4 просив розглядати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечили з тих підстав, що позивачем не надано суду доказів про погіршення матеріального стану. Обставини, які наводить позивач, зокрема про утримання іншої дитини, були відомі суду і на час визначення розмірну аліментів. Що ж стосується виплат на утримання батьків, то останні мають і інший вид доходів отримують пенсію. Також відповідач зазначила, що позивач вже звертався до органу опіки та піклування і вона надавала повний звіт щодо цільового використання нею коштів , які стягаються за рішенням суду з позивача, саме на утримання їх сина.

Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку.

Як встановлено судом, 24 березня 2006 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у с. Бірка, Яворівського району, Львівської області, актовий запис № 3.

Від спільного шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 08 червня 2015 року у справі № 466/3382/15-ц , шлюб між сторонами розірвано та ухвалено стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 % встановленого постановою Кабінету Міністрів України прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08 травня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у незареєстрованому шлюбі між ОСОБА_13 та ОСОБА_6 народилася донька ОСОБА_7 .

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 16 лютого 2017 року у справі № 463/5541/16-ц з ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_8 ухвалено стягувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 листопада 2016р. до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 17 березня 2017р. у справі № 460/476/17 ухвалено стягувати щомісячно з ОСОБА_4 в користь батьків - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 аліменти на їх утримання, в розмірі 1/15 частини із всіх видів його доходів, довічно.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 19 травня 2021 року у справі № 466/3331/21 змінено розмір аліментів, які підлягають стягненню на підставі вищенаведеного рішення, на користь ОСОБА_9 , збільшивши розмір аліментів до 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) позивача , щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили, та довічно.

Так, відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що з моменту ухвалення рішення про сплату аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/5 частини із всіх видів його доходу, минув значний період часу, у нього народилась донька від іншої жінки, з якою він зареєстрував шлюб, а також він здійснює виплату аліментів на утримання батьків, що вплинуло на його майновий стан.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У позовній заяві та в ході судового розгляду представник позивача зазначала про те, що 19.06.2019 року позивачем було зареєстровано шлюб з ОСОБА_8 . Між тим, копії свідоцтва про шлюб , що може підтвердити вказаний факт, в розпорядження суду надано не було. Тобто сторона не надала належних та допустимих доказів того, що змінився сімейний стан позивача.

Крім того, позивачем не підтверджено факту погіршення його майнового стану, що вбачається із довідок про його доходи від 19.08.2019р., від 27.01.2020р., від 22.01.2021р. та від 06.07.2021р. Так, з кожним роком, його заробіток збільшується, і відповідно у 2018 році його річний дохід становив 912 758,78 грн., у 2019 1 188 468,61 грн., у 2020 1 323 858,91 грн., за період з січня по червень 2021 року 833 031,62 грн.

Із тексту зазначених довідок та пояснень представника позивача в судовому засіданні вбачається, що до примусового виконання звернуто лише рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 . Жодних доказів того, що проводиться виконання рішень про стягнення коштів на утримання малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 чи батьків позивача, у визначеному судом розмірі, позивачем не представлено.

Крім того із змісту рішень : Личаківського райсуду м. Львова від 16.02.2017 р. у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів ; Яворівського районного суду Львівської області від 17.03.2017 року у справі за позовом ОСОБА_10 та ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів ; Шевченківського районного суду м. Львова від 19.05.2021 р. у справі за позовом ОСОБА_10 та ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів ; вбачається, що ОСОБА_4 , через своїх представників, визнавав позовні вимоги про стягнення на утримання доньки та матері по 1/5 частці від доходів вже з врахуванням того, що такий же розмір аліментів сплачується ним і на утримання неповнолітнього сина.

Наявність дочки від іншої жінки та батьків, відносно яких є рішення судів про на стягнення аліментів на їх утримання, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 . Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2021 року (справа № 554/3355/20, провадження № 61-7397св21).

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20) та від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21).

Враховуючи наведене, суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем в позовній заяві, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню.

У разі відмови в задоволенні позову, в силу ст. ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 81, 82, 133,137,141,263-265 ЦПК України, ст. 141,150,180-183, 192,199,- Сімейного Кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити за безпідставністю.

Позивач: ОСОБА_4 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , РНОКПП та паспортні дані - невідомі.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту виготовлення повного його тексту, до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення виготовлено 29 листопада 2021 року.

Суддя І. Є. Зима