Провадження № 2/752/1118/21
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
25 січня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Бродюк Л.С.
розглянувши в м. Києві в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
08.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 16.10.2018 року він передав у борг ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 480 350, 00 гривень, які відповідач зобов`язався повернути до 15 листопада 2018 року. На підтвердження виконання зобов`язань по договору позики відповідач написав розписку у присутності двох свідків - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Однак на момент подання позовної заяви до суду відповідач не виконав своє зобов`язання. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 умов договору позики, що укладений 16.10.2018 року, просив стягнути на його користь з відповідача 480 350, 00 грн. основного боргу, 24 018, 29 грн втрат від інфляції; 110 362,06 грн. штрафних санкцій, а також відшкодування понесених ним витрат по сплаті судового збору у розмірі 6 147, 13 грн.
Провадження у справі відкрито 14 листопада 2019 року з призначенням справи до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Підготовче провадження закрито 20.10.2020 року.
Справа прийнята до провадження головуючим суддею 01.07.2020 року.
У судовому засіданні 25.01.2020 року сторони у справі відсутні.
Представник позивача подав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, та відсутності відповідача, просив позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про його дату та місце повідомлявся у встановленому законом порядку, однак поштове відправлення суду було повернуто без вручення з зазначенням причин повернення - адресат відсутній за вказаною адресою, що є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони.
З огляду на викладене, врахувавши думку представника позивачки, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити рішення на підставі наявних у справі даних.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений до ОСОБА_5 позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16.10.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, який посвідчений розпискою відповідача ОСОБА_2 , складеною16.10.2018 року у присутності двох свідків - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.23).
Відповідно до умов зазначеного вище договору позики, позикодавець при укладанні цього договору передав у власність позичальникові ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 480 350, 00 гривень, строком до 15 листопада 2018 року.
Відповідно до вимог статтей 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Звертаючись в суд з позовом, позивач зазначив, що у визначений договором позики строк, відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення позики.
За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
За відсутності відповідача суд позбавлений можливості перевірити зазначені позивачем підстави для позову, а відтак приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про повернення грошових коштів, отриманих за договором позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
З підстав невиконання відповідачем зобов`язань за зазначеним вище договором, позивач має право на отримання штрафних санкцій, які передбачені ст. 625 ЦК України.
За договором позики щодо отримання у позику грошових коштів у розмірі 480 350, 00 грн., позивач має право на втрати від інфляції у визначеному ним розмірі - 24 018, 29 грн., а також на пеню у розмірі 110 362, 06 грн., розрахунок яких позивачем, на думку суду, проведено правильно.
Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 147, 31 грн., підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача відповідно до правил ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 4, 12,13, 533, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 76, 141, 258,284,287, 354 ЦПК України, суд -
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики, яка складається з основного боргу в розмірі 480 350, 00 грн., втрат від інфляції у розмірі 24 018, 29 грн 00 коп., пені у розмірі 110 362, 06 грн,, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 147, 31 грн., що разом складає належну до стягнення суму в розмірі 620 877 (шістсот двадцять тисяч вісімсот сімдесят сім) гривень 66 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя К.Г. Плахотнюк