Справа № 444/2739/21
Провадження № 2/444/1019/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Мікула В. Є.

секретар судового засідання Сагаль Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської міської ради Львівської області про визнання права власності на майновий пай, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача Жовківської міської ради Львівської області про визнання права власності на майновий пай. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ним було подано заяву до ЦМК ТзОВ «Пролісок» про виділення йому в замін майнового паю, який належав йому на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія НОМЕР_2 від 27.05.2001р. у розмірі 293246 грн. - нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю - свинарник за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням загальних зборів ТзОВ «Пролісок», протокол №25 від 31 жовтня 2014р. -

вирішено виділити позивачу, ОСОБА_1 в рахунок майнового паю, свинарник вартістю 293246

грн., рішення було прийнято одноголосно.

Актом прийому передачі від 31 жовтня 2014 р. позивачеві передано нерухоме майно, а саме : будівлю свинарника за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до виготовленого позивачем технічного паспорта Червоноградським МБТІ від

07.12.2020 р. нежитлова будівля (свинарник) загальною площею 1884,9 м.кв., що знаходиться

за адресою: АДРЕСА_1 складається з : 1.

приміщення 8,5 м.кв., 2. приміщення 8,5 м.кв., 3. приміщення 477,1 м.кв., 4. свинарник 493,2

м.кв., 5. коридор 33,2 м.кв., 6. приміщення 41,5 м.кв., 7. кладова 8,2 м.кв., 8. приміщення 7,2

м.кв., 9. приміщення 81,6 м.кв., 10, приміщення 11,.1 м.кв., 11. приміщення 14,9 м.кв,, 12

столова 24,6 м.кв., 13. котельна 10,1 м.кв., 14. приміщення 11,0 м.кв., 15. санвузол 12,2 м.кв.,

16. приміщення 14,00 м.кв., 17. свинарник 597,6 м.кв., 18. склад 14,3м.кв., 19. лабораторія 8,9

м.кв., 20. тамбур 7,2м.кв.

СГ ТзОВ «Пролісок» було ліквідовано по спрощеній процедурі: 09.04.2015 року, номер запису: 4001326, підстава: рішення щодо припинення, правонаступники даного підприємства відсутні.

З приводу реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме на нежитлову будівлю, позивач звернувся до державного реєстратора, однак в такому йому було відмовлено у зв`язку з ненаданням заявником документів, що підтверджують набуття заявником права власності на вищезазначене майно та прав власності на земельну ділянку.

У зв`язку з вищевикладеним змушений звернутися до суду. Просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Чернявський Р.І. в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив такі задоволити.

Представник відповідача Жовківської міської ради в судове засідання не з`явився, але на адресу суду подав клопотання про відсутність заперечень проти позову та просив справу розглядати без участі представника.

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі на підставі поданих до суду заяв та доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та самим відповідачем не заперечується 23.11.2020 року на ім`я позивача ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_2 Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області. На підставі даного свідоцтва (майнового сертифікату) ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства №Пролісок" в с. В`язова, Жовківського району Львівської області. Частка ОСОБА_1 визначена у розмірі 293246 грн. ( а.с. 7-8).

Відповідно до акту прийому-передачі майна від 31.10.2014 року СГ ТзОВ «Пролісок» передало, а ОСОБА_1 прийняв нежитлову будівлю (свинарник) загальною площею 1884,9 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з: 1. приміщення 8,5 м.кв., 2. приміщення 8,5 м.кв., 3. приміщення 477,1 м.кв., 4. свинарник 493,2 м.кв., 5. коридор 33,2 м.кв., 6. приміщення 41,5 м.кв., 7. кладова 8,2 м.кв., 8. приміщення 7,2 м.кв., 9. приміщення 81,6 м.кв., 10. приміщення 11,.1 м.кв., 11. приміщення 14,9 м.кв., 12. столова 24,6 м.кв., 13. котельна 10,1 м.кв., 14. приміщення 11,0 м.кв., 15. санвузол 12,2 м.кв., 16. приміщення 14,00 м.кв., 17. свинарник 597,6 м.кв., 18. склад 14,3м.кв., 19. лабораторія 8,9 м.кв., 20. тамбур 7,2 м.кв. на суму 293246,00 грн. в рахунок майнового паю, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. (а.с. 9)

Відповідно до витягу з протоколу зборів СГ ТзОВ "Пролісок" №25 від 31.10.2021 року вбачається, що збори пайовиків СГ ТзОВ "Пролісок" розглянувши заяву ОСОБА_1 , вирішили передати йому нежитлову будівлю (свинарник) загальною площею 1884,9 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з: 1. приміщення 8,5 м.кв., 2. приміщення 8,5 м.кв., 3. приміщення 477,1 м.кв., 4. свинарник 493,2 м.кв., 5. коридор 33,2 м.кв., 6. приміщення 41,5 м.кв., 7. кладова 8,2 м.кв., 8. приміщення 7,2 м.кв., 9. приміщення 81,6 м.кв., 10. приміщення 11,.1 м.кв., 11. приміщення 14,9 м.кв., 12. столова 24,6 м.кв., 13. котельна 10,1 м.кв., 14. приміщення 11,0 м.кв., 15. санвузол 12,2 м.кв., 16. приміщення 14,00 м.кв., 17. свинарник 597,6 м.кв., 18. склад 14,3м.кв., 19. лабораторія 8,9 м.кв., 20. тамбур 7,2 м.кв. на суму 293246,00 грн. в рахунок майнового паю, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. (а.с. 10)

При розгляді даної справи суд бере до уваги, що позивач ставить вимогу про визнання за ним право власності на майновий пай, обґрунтовуючи таку вимогу належно поданими ним документами до відповідача, а відповідач у свою чергу не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, посилаючись на те, що відповідач не являється власником та розпорядником нежитлового приміщення.

Нормами ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Нормами ст.ст. 12-13 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Із аналізу норм чинного законодавства вбачається, що суд не має права виходити за межі позовних вимог, самостійно змінювати їх, та має розглядати матеріали справи в суворій відповідності до норм чинного законодавства та в межах доводів сторін по справі.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 року №177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» затверджено Методику уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у том числі реорганізованих та Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарський підприємств та їх документального посвідчення.

Так, відповідно до пункту 13 Порядку, у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Отже, право власності особи на майновий пай (його частину) посвідчується відповідним свідоцтвом, вирішення питання про видачу якого перебуває у компетенції сільської, селищної або міської ради.

Згідно ч.1, ч.2 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві.

Статтею 2 Указу Президента України від 29 січня 2001 року «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» передбачено здійснення комплексу організаційних заходів, зокрема щодо запровадження документального посвідчення права власності на паї шляхом видачі свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати); забезпечення вільного здійснення права власності на паї, зокрема передачі паїв в оренду з виплатою орендної плати в розмірі не менше одного відсотка вартості паю, купівлі-продажу, дарування, міни, передачі у спадщину; виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників стосовно майна.

Відповідно до пункту 8 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62, чинного на час виникнення спірних правовідносин, кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів: об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність та передати його до статутного (пайового) фонду новостворюваної юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу; укласти договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном та передати його в оренду; отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд; відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку.

За змістом пункту 15 вказаного Порядку, при виділенні майнових паїв в натурі окремим особам у їх індивідуальну власність чи групі осіб у спільну часткову власність у їх свідоцтвах про право власності на майновий пай члена сільськогосподарського підприємства вчиняється відповідна відмітка. Свідоцтва з зазначеними відмітками про виділення майна в натурі у відповідну власність можуть бути підставою для оформлення співвласниками права власності на зазначене майно в установленому порядку.

За змістом статей 5,7,9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності і пайовий фонд майна складається з балансової вартості як основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошових коштів; а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника у колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства). Право розпоряджатися своїм паєм на власний розсуд член КСГП набуває лише після припинення членства у підприємстві. До припинення членства, частка майна члена колективного підприємства є частиною майна колективного підприємства, яке у статуті визначає принципи формування спільної власності та права членів щодо неї, і через свої органи здійснює право власності (володіння, користування, розпорядження). Пай є власністю члена підприємства. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Згідно положень п.13, 14 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №177 від 28.02.2011р., майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. Для отримання нового свідоцтва до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Питання державної реєстрації права власності в зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств визначено в п. 51 постанови КМУ від 25.12.2015 року, № 1127 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до якого для державної реєстрації права власності в зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються: 1) свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою; 2) акт приймання-передачі нерухомого майна.

Зважаючи на те, що СГ ТзОВ «Пролісок» на даний час ліквідовано, а при виділенні майна в натурі відмітку в свідоцтві про право власності на майновий пай про виділення майна в натурі не було зроблено, то позивач на даний час позбавлений можливості здійснювати свої права щодо належного їй майна, набутого правомірно.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм законодавства, слідує, що визнання права власності на майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення таких прав у законодавче визначеному порядку.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, з врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судому порядку та за позивачем слід визнати право власності на нежитлову будівлю (свинарник) загальною площею 1884,9м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Порядком визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №177 від 28.02.2011р., у разі обміну майнового сертифіката не передбачено права альтернативних дій міської ради за умови подання усіх необхідних документів заявником.

Крім цього, згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Жовківської міської ради Львівської області про визнання права власності на майновий пайзадовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на:

- нежитлову будівлю (свинарник) загальною площею 1884,9м.кв., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та складається з:

1. приміщення 8,5 м.кв., 2. приміщення 8,5 м.кв., 3. приміщення 477,1 м.кв., 4. свинарник 493,2 м.кв., 5. коридор 33,2 м.кв., 6. приміщення 41,5 м.кв., 7. кладова 8,2 м.кв., 8. приміщення 7,2 м.кв., 9. приміщення 81,6 м.кв., 10. приміщення 11,.1 м.кв., 11. приміщення 14,9 м.кв., 12. столова 24,6 м.кв., 13. котельна 10,1 м.кв., 14. приміщення 11,0 м.кв., 15. санвузол 12,2 м.кв., 16. приміщення 14,00 м.кв., 17. свинарник 597,6 м.кв., 18. склад 14,3м.кв., 19. лабораторія 8,9 м.кв., 20. тамбур 7,2 м.кв.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Мікула В. Є.