Справа 556/2040/20
Номер провадження 2-о/556/16/2021

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2021 року. смт.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області

в особі головуючої судді Іванків О.В.,

при секретарі Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи Трудовий архів Маневицького району Маневицької районної ради Волинської області, Володимирецький об`єднаний районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Свої вимоги мотивує тим, що звернувся до суду для встановлення факту

належності йому військового квитка серія НОМЕР_1 ; трудової книжки серія НОМЕР_2 ; архівної довідки Трудового архіву Маневицького району Маневицької районної ради Волинської області від 29.10.2020 року №504/3.71.

ОСОБА_1 , необхідно встановити факт належності цих документів де не співпадає його по батькові, де вказано його по батькові « ОСОБА_2 », тоді як правильно « ОСОБА_3 » оскільки від цього залежить зарахування до стажу роботи періодів, вказаних у них, та призначення пенсії у залежності від стажу роботи, та не може вирішити дане питання внесення виправлень в документи у позасудовому порядку,

Також на його усне звернення у військкомат йому теж відмовили у видачі підтверджуючої довідки.

На підставі цього заявник звернувся до суду, для того щоб встановити факт належності правовстановлюючих документів.

У судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився, однак надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та задовольнити заявлені вимоги. Також заявник в своїй заяві просив залишити без розгляду вимоги щодо встановлення факту належності йому військового квитка серія НОМЕР_1 .

Представник заінтересованої особи, Трудовий архів Маневицького району Маневицької районної ради Волинської області будучи належним чином повідомлений про та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, але надали суду заяву в якій просили розгляд справи проводити у відсутності їх представника, не заперечують проти заявлених вимог.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Як вбачається зі от. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно паспорту серії НОМЕР_3 який виданий Кузнецовським МВ УМВС України в Рівненській області 22.10.1966 року, по-батькові заявника вказано « ОСОБА_3 ».

Згідно свідоцтва про народження яке видано повторно серія НОМЕР_4 від 29.03.2001 року вбачається, що по батькові заявника вказано « ОСОБА_3 ».

Згідно трудової книжки серія НОМЕР_2 вбачається, що заявник ОСОБА_1 , дійсно працював в совхоз «Маневицький» та його по батькові вказано « ОСОБА_2 ».

Відповідно до п.2.6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої спільним наказом Мінпраці України, Мін`юсту України та Мінсозахисту населення України від 29.07.1993 року №58, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Також в судовому засіданні встановлено, що на даний час совхоз «Маневицький» припинив своє існування.

Оскільки документи з особового складу по радгоспу «Маневицький» були передані до Трудового архіву Маневицького району Маневицької районної ради Волинської області Трудовий архів Маневицького району Маневицької районної ради Волинської області визначено як заінтересовану особу у даній справі.

Відповідно до п.26 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Також матеріалами справи встановлено, що заявник ОСОБА_1 , є потерпілою особою від Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 , яке видане Рівненською облдержадміністрацією 24 жовтня 1994 року, та його по батькові зазначено « ОСОБА_3 », а це також в свою чергу підтверджує факт проживання заявника в зоні гарантованого добровільного відселення.

Також в судовому засіданні встановлено, що внести виправлення в трудову книжку не має можливості оскільки совхоз «Маневицький» припинив своє існування, а в довідці яка видана Трудовим архівом Маневицького району Маневицької районної ради Волинської області від 29.10.2020 року №504/3.71 також неможливо у зв`язку із тим, що орган який видав дану довіку немає на це повноваження.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 вказаної постанови при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалась заявниця як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, заява про встановлення фактів належності правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки для заявника, оскільки надає право для оформлення різного роду компенсацій та пільг.

Тому, суд вважає, що встановлення юридичних фактів, про які просить заявник, знайшли повне підтвердження в судовому засіданні і їх об`єктивність не викликає в суду сумніву, заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 76, 81, 200, 263-265, 315 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 заінтересовані особи Трудовий архів Маневицького району Маневицької районної ради Волинської області, Володимирецький об`єднаний районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що трудова книжка серія НОМЕР_2 та архівна довідка, яка видана Трудовим архівом Маневицького району Маневицької районної ради Волинської області від 29.10.2020 року №504/3.71, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_6 ), жителю АДРЕСА_1 .

Заяву в частині встановлення факту належності заявнику військового квитка залишити без розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: О.В. Іванків

Відомості про учасників справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_6 ), зареєстрований АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Трудовий архів Маневицького району Маневицької районної ради Волинської області, юридична адреса: смт. Маневичі, вул. Незалежності 30, 44600, Маневицького району Волинської області .