Провадження №4-с/760/211/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Яцишина А.М., заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енологія»,-

встановив:

До Солом`янського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на дії приватного виконавця Яцишина А.М., в якій просить визнати дії приватного виконавця Яцишина А.М. щодо відкриття виконавчого провадження №63333608 з примусового виконання виконавчого листа №760/28282/14-ц від 19.10.2020 протиправними;

- визнати незаконними та скасувати рішення приватного виконавця Яцишина А.М., винесені у виконавчому провадженні №63333608.

Також в матеріалах скарги міститься клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання скарги на дії приватного виконавця.

Обґрунтовуючи пропущені строки на звернення зі скаргою, ск аржник посилається на те, що про порушене своє право дізнався 12.08.2021, оскільки перебував на сомоізоляції та лікуванні у зв`язку з захворюванням на Covid-19, а тому звернутись до суду вчасно не зміг.

Перевіривши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За змістом статті 447 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Разом з тим 02.04.2020 набув чинності Закон України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)». Відповідно до підпункту 3 пункту 12 цього Закону розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

17.07.2020 набрав чинності Закон України № 731-IX від 18.06.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

У вказаному нормативному акті зазначено, що процесуальні строки, що були продовжені у зв`язку зі встановленням карантину закінчуються через 20 днів (згідно з Законом України № 540-IX від 30.03.2020).

Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у випадках наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій), будуть мати право на продовження процесуальних строків на встановлених підставах.

Також вносяться зміни до процесуальних кодексів, зокрема ЦПК України, та встановлюється, що під час дії карантину суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки, встановлені нормами процесуальних кодексів, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Таким чином, дія вказаних норм Закону охоплювала період з 30.03.2020 по 06.08.2020.

Із скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду за допомогою поштового зв`язку 12.10.2021, тобто з пропуском строку на подання скарги.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом, а документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.7, 8 ст.127 ЦПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Поважними причинами можуть визнаватись лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Крім того, слід зазначити, що протягом всього часу дії карантинних та протиепідемічних заходів, на які посилається скаржник обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для подання скарги на дії приватного виконавця, місцеві загальні суди України, у тому числі Солом`янський районний суд м. Києва, продовжували працювати, а тому скаржник не був обмежений у реалізації свого права на вчасне звернення до суду з відповідною скаргою.

Враховуючи наведете та те, що у заяві не наведено поважних причин пропуску строку на подання скарги та не додано доказів на підтвердження такої причини, а вказані в заяві причини не можна визнати поважними, тому в суду відсутні підстави для поновлення скаржнику строку звернення до суду із скаргою, у зв`язку із чим у поновленні строку на звернення до суду слід відмовити, а скаргу залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.126, 448 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання скарги на дії приватного виконавця Яцишина А.М., заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енологія» - відмовити.

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Яцишина А.М., заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енологія» - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя - Г.О. Козленко