Провадження №2/523/1828/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"26" січня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Кащавцевої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами в яких просить усунути їй перешкоди у здійсненні права власності, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником 110/1000 частин вказаної вище квартири. Відповідач був зареєстрований на належній їй житловій площі на підставі договору оренди житла від 17.10.2013р., строком користування на 5 років. Відповідач залишив своє тимчасове місце проживання у 2018р., втім з реєстраційного обліку не знявся, що змушує її, як власника квартири, нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг. Посилаючись на ст.72 ЖК України, ст.ст. 316, 319, 383,391 ЦК України позивач просить задовольнити її позовні вимоги.

Від відповідача до суду не надходило відзиву та/або пояснень на пред`явлені позовні вимоги.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді від 20.11.2020р. провадження у справі було відкрито з призначенням справи до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

ІІІ. Позиції сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву в якій підтримав пред`явлені позовні вимоги просить їх розглянути за її відсутності.

Відповідачу належним чином спрямовувався судовий виклик про час та місце розгляду справи. В судове засідання відповідач не з`явився без поважних на те причин.

За письмовою згодою позивача, за відсутності відзиву на позовну заяву, в зв`язку з неповажною неявкою у судове засіданні відповідача, розгляд справи проведений в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору (р.№653, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фьодоров Є.А.) від 27.04.2012р. є власником 110/1000 частки квартири АДРЕСА_1 .

Згідно договору оренди житлового приміщення №21 від 17.10.2013р., укладеного у простій письмовій формі, ОСОБА_1 , як власник вказаної вище частки квартири, передала ОСОБА_2 житло, а саме 110/1000 частки квартири АДРЕСА_1 для його проживання строком на п`ять років. На підставі вказаного договору ОСОБА_2 01.11.2013р. зареєстрував своє місце проживання.

Як убачається з акту про непроживання, складаного сусідами позивачки, ОСОБА_2 в 110/1000 частці квартири АДРЕСА_1 не проживає з 15.10.2018р.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Приймаючи до уваги виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та надані з її боку докази суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Главою 6 Житлового кодексу України (ЖК) («Користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду) та Главами 58,59 ЦК України (ЦК) («Загальні положення про найм»; «Найм (оренда) житла»). В зв`язку з чим, суд вважає помилковими посилання позивача у позовній заяві на норми ст.72 ЖК, якою врегульовані правовідносини користування жилими приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду.

Так за приписами ч.1 ст. 810 ЦК за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Договір найму житла укладається у письмовій формі (ч.1 ст.811 ЦК ).

Предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина (ч.1 ст.812 ЦК)

Договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п`ять років (ч.1 ст.82ЦК).

Згідно ч.1 ст.785 ЦК у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Аналогічний порядок, строк та умови укладання договору щодо найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові врегульовані також статями 158-160, 162,168 ЖК України.

Так, у відповідність до ст.169 ЖК у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов`язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІУ від 11.12.2003р. зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщення. Зазначена норма вказує на достатність рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом для зняття її з реєстраційного обліку відповідним органом.

Отже, аналіз зазначених вище норми права вказує на те, що право користування наймача житловим приміщення, яке перебуває у його користуванні за договором оренди, цілком залежить від дій самого договору оренди. З припиненням дії договору оренди у наймача припиняються будь-які права на житлове приміщення, у тому числі і право користування.

Як встановлено судом та зазначено у даному рішенні, після закінчення строку дії договору оренди житлового приміщення, яке належить позивачці на праві приватної власності наймач, ОСОБА_2 з орендованого житлового приміщення виїхав та на спірній житловій площі не проживає з 15.10.2018р. Строк дії договору оренди житла закінчився 17.10.2018р. Даних про продовження дії строку договору оренди, матеріали справи не містять. На теперішній час місцем реєстрації відповідача залишається квартира АДРЕСА_1 , що є порушенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

На підставі встановлених фактичних обставин, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

З боку відповідача суду не надано жодного доказу, який би спростовував доводи позивача.

VІ. Судові витрати.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору в розмірі 840,80грн.

Керуючись ст.ст.12,13,76,259, 263-265,268, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме 110/1000 частки квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 840,80грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складене 26 січня 2021р.

Суддя