Провадження № 2/712/2783/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року Соснівський райсуд м.Черкаси в складі:

головуючого судді Пироженко В.Д.

при секретарі Жук О.М.

за участі позивача ОСОБА_1

за участі представника позивача адвоката Яцюк М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який мешкав в АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_4 померлий мав квартиру на праві власності та земельну ділянку площею 0,0499 га.

21.07.2010 року ОСОБА_4 склав заповіт, за яким все своє майно заповідав своїм дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Разом з ОСОБА_4 постійно мешкала ОСОБА_5 , яка проживала з ним з 2013 року.

В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до третьої Черкаської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Державний нотаріус відмовилася видавати постанову про відмову вчинення нотаріальної дії. 12.03.2021 року державний нотаріус прийняла заяву ОСОБА_1 та видала витяг про відкриття спадкової справи.

Спадкоємці за заповітм не бажають приймати спадщину та подавати заяву про відкритя спадкової справи і оформлювати у власність спадщину. ОСОБА_3 відмовилась від спадщини. Відмова нотаріально завірена. Інший спадкоємець ОСОБА_2 також відмовився від прийняття спадщини.

Просить встановити факт того, що вона постійно проживала однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини із ОСОБА_4 з 2013 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.09.2021 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду у порядку загального провадження.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Яцюк М.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили її задоволити. При цьому позивач зазначила, що вона проживала з ОСОБА_4 з 2013 року, після того, як йому зробили операцію. Знайомі вони були з 1989 року. Разом працювали та проживали в одному будинку. За період проживання робили ремонт в квартирі, купляли меблі, вели спільне господарство.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. До суду надав заяву, посвідчену нотаріусом м. Москви РФ Плотніковою А.В., про розгляд справи в його відсутність. З матеріалами позовної заяви ознайомлений.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, хоч належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи.

Заслухавши учасників процесу, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В силу положення ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.99 р. №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 . ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на майно, яке належало померлому на праві власності, а саме: квартиру по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 08.10.1997 року та земельну ділянку площею 0,0499 га., що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №313210.

21.07.2010 року ОСОБА_4 склав заповіт, за яким все своє майно заповідав своїм дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Як зазначає позивач, разом з ОСОБА_4 постійно мешкала ОСОБА_1 , яка проживала з ним з 2013 року.

Нормами ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1,2 ст.1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадщину за законом одержують особи визначені у ст. 1261-1265 ЦК України.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч. 2 ст.1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від прийняття спадщини, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що діти спадкодавця, а саме : донька ОСОБА_3 подала до нотаріуса м. Черкаси заяву, посвідчену нотаріусом м. Москви РФ 26.02.2021 року, про відмову її від спадщини, яка їй належить на підставі заповіту, після смерті її батька ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2

17.06.2021 року син спадкодавця ОСОБА_2 подав до нотаріуса м. Черкаси заяву, посвідчену нотаріусом Сидорук Н.М. м. Москви РФ, про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 .

Згідно ст. 1264 ЦК України до спадкоємців четвертої черги віднесено осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 15.07.2020 року у справі № 524/10054/16 належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є зокрема: свідоцтво про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового чи особистого характеру; свідоцтво про смерть одного із подружжя, свідоцтво ..докази про спільне придбання майна як рухомого так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтво про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного, довідки житлових організацій, сільських рад про спільне спільне проживання та ведення господарства.

Факт проживання померлого ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 однією сім`єю з 2013 року підтверджується актом опитування сусідів, завірений комітетом самоорганізації населення «Перемога» від 24.02.2021 року.

Крім того, факт проживання позивачки з померлим підтверджується наданими до суду доказами, а саме: копією договору позики від 03.02.2014 року про отримання позики померлим ОСОБА_4 у борг від ОСОБА_6 грошових коштів в розмірі 30000 гривень. Згідно розписки, виданої ОСОБА_6 26.08.2014 року, вона отримала від ОСОБА_1 за умовами договору позики 30000 гривень.

Згідно договору на виконання ремонтних робіт від 10.03.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 вбачається, що предметом договору є виконання ремонтних робіт за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до рахунку-фактури від 06.10.2017 року зазначено проведення ремонтних робіт трубопроводу у квартирі померлого ОСОБА_4 , де платником зазначена ОСОБА_1 .

Організацією поховання ОСОБА_4 займалась заявниця та всі витрати пов`язані з цим були оплачені нею, що підтверджується відповідними документами долученими до заяви.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтвердили факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 2013 року за адресою АДРЕСА_2 .

Також допитані свідки зазначили, що вони вели спільне господарство, робили в квартирі косметичний ремонт, ОСОБА_1 доглядала ОСОБА_4 так, як той хворів, купляли в квартиру меблі, телевізор, холодильник.

Факт спільного проживання позивачки з ОСОБА_4 підтвердив в заяві від 26.02.2021 року, завіреній нотаріусом м. Москви РФ Карповою Є.М. ,поданій до суду відповідачем ОСОБА_2 , який зазначив, що ОСОБА_1 проживала з його батьком без реєстрації шлюбу з 2013 року в квартирі по АДРЕСА_1 як чоловік та дружина, вели спільне господарство по день смерті його батька.

На даний час позивачка ОСОБА_1 позбавлена законного права на спадок після смерті ОСОБА_4 , оскільки факт їх спільного проживання у вказаній вище квартирі встановлюються, виключно, в судовому порядку.

За приписами ст. ст. 76 - 81 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін; докази повинні бути належними, тобто містити інформацію щодо предмету доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть.

Суд вважає, що надані до суду докази доводять факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат між позивачкою та ОСОБА_4 .

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, оскільки нею надано належні і допустимі докази того, що ОСОБА_1 та померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 проживали спільно, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки за адресою: АДРЕСА_1 . з 2013 року по день його смерті.

Таким чином, суд вислухавши сторонни, свідків, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку що позивачем доведено в судовому засіданні обставини, на які вона посилається, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 79-81, 83, 89, 263-265, 267, 293 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1258, 1264 ЦК України, ст. 3 СК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_4 однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 з 2013 року і по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст. 354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий :

Позивач: ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ).

Повний текст рішення складено 26.11.2021