Провадження № 2/752/2679/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 вересня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

при секретарі судового засідання Коротун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області до ОСОБА_1 , третя особа: Козаровицька сільська рада Київської області про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

у липні 2020 року Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області (далі - Управління, позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), третя особа - Козаровицька сільська рада Київської області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у розмірі 4080 грн та стягнення судових витрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 20 жовтня 2019 року о 14 год 30 хв на Київському водосховищі поблизу с. Козаровичі Вишгородського району Київської області позивач ОСОБА_1 , з човна, проводив вилов риби за допомогою спінінгу, оснащеного блесною, перевищивши добову норму вилову риби на 4,00 кг, а саме судаку у кількості 8 штук, чим завдав рибному господарству України збитків на суму 4 080 грн.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 13.12.2019 по справі про адміністративне правопорушення № 363/4742/19 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст.85 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн з конфіскацією незаконно добутої риби.

Позивачу був направлений лист з пропозицією в місячний термін відшкодувати шкоду, завдану шкоду, однак підтвердження сплати коштів до Управління не надіслано.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 7 вересня 2020 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 18-19).

У судове засідання, призначене на 02.03.2021 року, сторони не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив.

Представник третьої особи письмові пояснення суду не надав, про причини неявки до суду не повідомив.

Відповідач надіслав до суду відзив, у якому заперечує проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що вони є безпідставними та не доведеними належними та допустимими доказами. Зазначає, що позивачем не доведений розмір збитків, нібито нанесених відповідачем внаслідок перевищення добової норми вилову водних біоресурсів.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій Управління підтримало позовні вимоги в повному обсязі. Зауважило, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 20.10.2019 № 009263, в п. 6 протоколу допущена технічна описка і відповідачем порушено п. 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ» і завдано збитків на суму 4080 грн.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступних висновків.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що постановою Вишгородського районного суду Київської області від 13.12.2019 по справі про адміністративне правопорушення № 363/4742/19 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст.85 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн з конфіскацією незаконно добутої риби.

Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що 20 жовтня 2019 року о 14 год. 30 хв. на Київському водосховищі, поблизу поблизу с. Козаровичі Вишгородського району Київської області позивач ОСОБА_1 грубо порушив правила рибальства, а саме з човна проводив вилов риби за допомогою спінінга оснащеного блесною, при цьому виловив 8 екземплярів риби судак, загальною вагою 7 кг, чим перевищив добову норму вилову риби на 4 кг. Тим самим наніс рибному господарству України збитки на суму 4080 грн. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП. Зазначені обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення № 009263, протоколом огляду та вилучення речей і документів від 20 жовтня 2019 року, план-схемою місця скоєння адміністративного правопорушення, розпискою від 20 жовтня 2019 року, розрахунком матеріальної шкоди, а також фото таблицею (а.с 9).

Згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постанова від 13.12.2019 року вступила в законну силу і не оскаржена відповідачем.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

У своєму відзиві відповідач посилається на те, що впіймавши 8 ексземплярів риби судак загальною вагою 7 кг не міг перевищити норму вилову на ті самі 8 ексземплярів судака, оскільки із позовної заяви неможливо встановити, скільки саме ексземплярів судака в кількісному еквіваленті відповідає перевищеній нормі вилову такого судака у ваговому еквіваленті, а тому позивачем не доведений розмір збитків нібито нанесених внаслідок перевищення відповідачем добової норми вилову водних біоресурсів.

Згідно з Положенням про Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016 року №229, Київський рибоохоронний патруль є територіальним органом Держрибагенства, діє у складі Держрибагентсва як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Основним завданням Київського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагенства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і створення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності. (а.с. 12).

Пунктом 6.2. Правил рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 року № 19, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 року за № 269/3562, передбачено, що шкода, заподіяна громадянами України, та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) осуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених Постановою КМУ № 1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» .

У відповідності до п. 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства дозволяється одній особі вилов риби за одну добу перебування на водоймі загального користування у розмірі 3 кілограми.

Згідно Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених

№ 009263 - оцінка збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення одного екземпляра водних біоресурсів незалежно від розміру та ваги встановлена за: судак звичайний - 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до розрахунку матеріальної шкоди до протоколу № 009263 від 20.10.2019 року, розмір шкоди заподіяної відповідачем визначено становить 4080,00 грн (30 х 17 грн. х 8) (а.с. 10).

У своїй відповіді на відзив ОСОБА_1 позивач зазначив про те, що в п. 6 протоколу про адміністративне правопорушення від 20 жовтня 2019 № 009263 вказано: «у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, виявлені: … 3. Риба судак - 4 (чотири) кг (4 (чотири) кг технічна описка, вірно 7 (сім) кг) в кількості 12 (дванадцять) екз.»; «Вилучені човен, спінінг з катушкою і блешнею, риби судак вагою чотири кг, в кількості 8 екз. залишені гр. ОСОБА_1 на відповідальне зберігання до рішення суду». А отже відповідачем перевищено добову норму вилову на 4 (чотири) кг, а саме риби судак у кількості 8 (вімім) екземплярів, чим завдано збитків на суму 4080,00 грн.

Однак позивачем не надано інших належних і допустимих доказів, які б підтверджували його твердження і розмір шкоди заподіяної відповідачем, зокрема протокол про адміністративне правопорушення від 20 жовтня 2019 № 009263, протокол огляду та вилучення речей і документів від 20 жовтня 2019 року, розписка від 20 жовтня 2019 року, фото таблиця.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством.

Згідно із ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

За частиною першою ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.

За приписами ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Київським рибоохоронним патрулем Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області було надіслало ОСОБА_1 лист від 17 лютого 2020 року № 2-7-19/857-20 у якому зазначено: «… При цьому виловив риби: судак - 8 шт., загальною вагою 7 кг, чим перевищив добову норму вилову риби на 4 кг - судак 6 шт. Чим завдав збитків рибному господарству України у розмірі 4080,00 грн». Також лист містить пропозицію у найкоротші терміни, але не пізніше одного місяця з дня отримання цього листа, з метою досудового врегулювання спору сплатити на користь Козаровицької сільської ради Вишгородського району Київської області майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у розмірі 4080 грн (а. с. 8), проте вказана вимога була залишена без належного реагування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням наведеного, позивачем не доведено розмір заподіяної відповідачем внаслідок порушення законодавства шкоди, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 8, 21, 22, 24, 55, 61, 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 1-16, 22, 1166 Цивільного кодексу України, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», ст.ст. 10, 20, 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ст. ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 76-81, 141, 263-265, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

у позові Управління державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області до ОСОБА_1 , третя особа: Козаровицька сільська рада Київської області про відшкодування шкоди, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк