справа № 156/882/20
Провадження № 2/156/49/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2021 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Федечко М. О.,

за участю: секретаря судового засідання Салатюк Г.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іваничі цивільну справу № 156/882/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свій позов мотивує тим, що 17 липня 2007 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 168, та відповідно було видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей, дочка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільне подружнє життя у них не склалося через те, що вони різні за характером люди, у них різні погляди на життя та на вирішення побутових питань. Між ними втрачені почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідач веде такий спосіб життя, що негативно пливає на їхніх дітей, здоров`я та розвиток.

22 вересня 2020 року відкрите провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

26 листопада 2020 року за клопотанням відповідача зупинене провадження у справі та сторонам надано строк для примирення два місяці.

26 січня 2021 року відновлене провадження у справі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити повністю та вказав, що примирення із відповідачем не відбулося, будь-яких змін у їхньому сімейному житті в кращу сторону не сталося і він не бажає проживати у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Вони неодноразово намагалися налагодити подружні відносини, однак позитивних результатів досягнуто не було, що слугувало підставою для звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Вони хоч і проживають разом за однією адресою, однак подружніх стосунків не підтримують.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить не розривати шлюб із відповідачем, вони разом проживають, вона має до нього почуття і хоче зберегти сім`ю. Підтвердила, що строк наданий судом для примирення будь-яких позитивних результатів для налагодження сімейних стосунків не дав.

Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статей 12,13 ЦПК України учасники, справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 17 липня 2007 року укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 168.

Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей, дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копії свідоцтв про народження а.с.9,10).

Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін на даний час фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу і вказує, що немає будь-яких почуттів до відповідача, наданий судом термін для примирення будь-яких позитивних результатів не дав, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Що стосується вимоги про залишення проживати дітей разом із позивачем, то суд її не вирішує, оскільки позов про визначення місця проживання дітей має бути подано окремо, а із змісту позовної заяви слідує, що предметом спору є розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст.7, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст.104, 112-115 СК України, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання АДРЕСА_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_3 зареєстрований 17 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 168 - розірвати.

Повний текст судового рішення складено 01 лютого 2021 року.

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. О. Федечко